Ухвала
 
12 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 592/4496/21
провадження № 61-18360cк21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2021 року у складі судді: Косолап М. М., та постанову Сумського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення грошової компенсації у розмірі 1/2 вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN Sharan» у сумі 133 201,50 грн.
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року,позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN Sharan» у сумі 133 201,50 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
08 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1  подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Ціна позову у справі № 592/4496/21 становить 133 201,50 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 592/4496/21 є малозначною у силу вимог закону. 
 
ОСОБА_1  у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди застосували норми права, зокрема частину першу статті 261, частину другу статті 264 ЦК України, частину другу статті 78 ЦПК України, частину другу статті 72 СК України, без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17; від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17; від 09 квітня 2020 року у справі № 10/Б-743; від 22 січня 2020 року у справі № 916/521/18; від 30 серпня 2019 року у справі № 523/8542/15-ц; від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13. Також,  ОСОБА_1  у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але має для нього виняткове значення, оскільки, відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, єдиним його доходом є лише пенсія, а його малолітній син ОСОБА_3 , 2017 року народження, якого ОСОБА_1  виховує самостійно, хворіє на бронхіальну астму та алергічний риніт. В рамках виконавчого провадження з виконання рішення у справі № 592/9330/16-ц з доходів ОСОБА_1  стягнуто присуджену позивачу суму та судові витрати, а також значна частина коштів пішла на сплату судового збору у цій справі. Стягнута сума є значною, а тому виконання оскарженого судового рішення може поставити сім`ю відповідача у скрутне фінансове становище та негативно сплинути на майнові права його малолітнього сина, який не зможе вчасно отримати медичну допомогу через відсутність необхідних коштів. Проте  ОСОБА_1  не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для відповідача.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                В. І. Крат
 
                                                                                                                         І. О. Дундар 
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков