П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/3525/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.   
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
08 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Боровицького О. А. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С, 
представників позивача: Борик Ю.О., Потаковської Ж.Д., Тюфтія П.В.,    
представника відповідача: Котельбан Н.Д.,     

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Територіального управління Державної судової адміністрації  України в  Чернівецькій області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області про визнання  протиправними та скасування вимог, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2021 року Територіальне управління Державної судової адміністрації  України в  Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області про визнання  протиправними та скасування вимог.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано  протиправними та скасовано вимоги, зазначені в листі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області від 25.06.2021 року № 32403-14/2167-2021 "Про усунення порушень законодавства, щодо необхідності забезпечення відшкодування на користь державного бюджету втрат від виплати доплат суддям без повноважень в сумі 383579,51 грн та відповідно сум сплаченого на ці виплати єдиного соціального  внеску в сумі 49425,11 грн, щодо необхідності коригування суми єдиного соціального внеску, нарахованого на винагороди присяжним на 171164,42 грн та перерахування даної суми в дохід державного бюджету, а також щодо необхідності забезпечення повернення у державну власність службового житла вартістю 2840122,0 грн.
- в іншій частині позовних вимог відмовлено;
- стягнуто на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області - судовий збір в сумі 1135,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині визнання протиправним та скасування пунктів 2,4 вимоги, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач заперечив щодо аргументів суду першої інстанції з приводу зайвого нарахування  та сплати  єдиного соціального внеску на винагороди присяжним. При цьому зазначив, що для виконання обов`язків присяжного особи залучаються  судом виключно у випадках, визначених процесуальним законом.
Вважає, що така діяльність є тимчасовою, присяжні не перебувають у трудових відносинах із судом, територіальним управлінням ДСА України, не є працівниками суду та не перебувають у штаті відповідного суду, а отримана винагорода  за час  виконання обов`язків присяжного не є заробітною платою. Будь - які цивільно - правові договори для виконання обов`язків присяжного не укладаються, тобто у відносинах щодо виплати винагороди присяжним позивач не виступає роботодавцем та при виплаті  винагород присяжним Перелік видів виплат, що здійснюється за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на який посилається позивач не поширюється.
Щодо порушення пов`язаного з відчуженням державного майна зазначив, що ревізією встановлено передачу у вересні 2019 року відповідно до наказу ТУДСА з державної у комунальну власність  Чернівецької міської ради зазначених службових житлових квартир на загальну суму  2840,1 тис. грн., без прийняття органом, уповноваженим управляти майном  рішення про передачу об`єкта права  державної власності, чим порушено абз. 3 ч.1 ст. 4  та ч.3 ст.4-1 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності".  
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати.
Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до п.8.17 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2021 року, на підставі направлень від 26.02.2021 року № 137-139, від 02.03.2021 року № 149, від 11.03.2021 року № 161 та від 29.03.2021 року № 182-183 виданих начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області, проведено ревізію окремих питань фінансово - господарської діяльності позивача за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року.
За результатами ревізії складено від 01.06.2021 року № 03-33/10 ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності позивача за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року.
Позивачем надано заперечення від 11.06.2021 року  № 01.03-1180 на акт від 01 червня 2021 року.
29.06.2021 року  до позивача надійшов лист Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області від 25.06.2021 року № 132403-14/2167-2021 "Про усунення порушень законодавства",  яким останньому пред`явлені обов`язкові до виконання вимоги, зокрема:
- забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 КзпП України на користь державного бюджету  втрат від зайвої виплати доплат суддям без повноважень в сумі 383579,51 грн та відповідно  сум сплаченого  на ці виплати єдиного соціального  внеску в сумі 49425,11 грн.  
- провести у відповідності з вимогами Порядку формування та подання страхувальниками звіту  про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджене наказом Міністерства фінансів  України  від 14.04.2015 року № 435, коригування суми єдиного соціального внеску, нарахованого на винагороди присяжних на 171164, 42 грн та у зв`язку  із завершенням бюджетного періоду, у якому були допущенні порушення, перерахувати в дохід державного бюджету (код платежу) 24060300 "Інші надходження" кошти в сумі 171164, 42 грн.
- забезпечити повернення у державну власність безоплатно передане службове житло вартістю 2840122,0 грн, або врегулювати питання передачі у відповідності до вимог Закону України  "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", отримавши відповідний дозвіл органу уповноваженого управляти державним майном.
- забезпечити зменшення бюджетних асигнувань  за КПКВК 0501020 "забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" КЕКВ 2240 "Оплата  послуг (крім комунальних )"  в сумі 14047, 30 грн. врахувавши, що у відповідності  до пункту 3 Порядку зменшення бюджетних асигнувань розпорядникам бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 року № 255, направлено пропозицію про зменшення асигнувань Державній судовій адміністрації України.
Відповідно до витягу з рішення Чернівецької міської ради від 13.08.2019 року №454/17 прийнято у комунальну власність територіальної громади м.Чернівці від територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області квартиру АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності.
Вважаючи прийняту вимогу відповідачем протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.      
Так, правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 N 43 (надалі Положення N 43), визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до вимог пункту 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог.
Згідно приписів пункту 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; накладати у випадках, передбачених законом, адміністративні стягнення; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
Відповідно до вимог статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право (окрім іншого):
- пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
- при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являє обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
Щодо доводів відповідача стосовно зайвого  в частині  нарахування та сплати позивачем соціального внеску на винагороди  присяжним у 2019 та 2020 роках, судова колегія зазначає наступне.
Особливості правового статусу присяжного, вимоги до присяжного, порядок залучення присяжних до виконання обов`язків у суді та гарантії їх прав визначено розділом 3 глави 3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Порядок виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затверджений наказом ДСА України від 05.10.2016 №198 (далі - Порядок), визначає процедуру нарахування, виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному відповідно до статті 68 Закону.          
Згідно із статтею 67 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд залучає присяжних до здійснення правосуддя у порядку черговості на строк не більше одного місяця на рік, крім випадків, коли продовження цього строку зумовлено необхідністю закінчити розгляд справи, розпочатий за їхньою участю.          
Частиною 1 статті 68 Закону передбачено, що присяжним за час виконання ними обов`язків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахуванням фактично відпрацьованого часу в порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Присяжним відшкодовуються витрати на проїзд і наймання житла, а також виплачуються добові. Зазначені виплати здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України.          
Пунктом 3 Порядку визначено, що виплата винагороди присяжному за  час виконання ним обов`язків у суді здійснюється відповідним територіальним  управлінням Державної судової адміністрації України за рахунок коштів  (бюджетної програми на здійснення правосуддя на підставі письмової заяви присяжного).
Згідно з Порядком відшкодування витрат на проїзд і наймання житла, виплата добових присяжному провадяться відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в порядку та розмірах, (установлених Кабінетом Міністрів України для відряджень у межах України.
Відповідно до частини 2 статті 68 Закону за присяжними на час виконання ними обов`язків у суді за місцем основної роботи зберігаються всі  гарантії та пільги, визначені законом. Час виконання присяжним обов`язків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1170 затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому, винагорода присяжного в зазначеному переліку відсутня.
На думку суду, винагорода присяжного за своєю правовою природою є - дохід такої особи, який в тому числі обраховується виходячи із посадового окладу судді, а тому правомірними є дії позивача, які стосуються  нарахування та сплати єдиного соціального внеску на винагороди присяжним.
Оцінюючи спірні правовідносини в частині виявленого порушення щодо забезпечення службовим житлом суддів Чернівецького апеляційного суду, слід зазначити таке.
Відповідно до пункту 6  постанови Верховної Ради України № 4019-ХІІ від 24.02.1994 року "Про забезпечення діяльності судів", передбачено у встановленому порядку надавати земельні ділянки під адміністративні і господарські будівлі та  суддям для індивідуального, кооперативного та житлового будівництва.
З метою забезпечення суддів житлом та на виконання положень постанови Верховної Ради України, 29.06.2006 року Чернівецька обласна рада прийняла рішення №44-3/06 "Про затвердження Регіональної програми організаційного забезпечення діяльності судів Чернівецької області на 2006- 2010 роки".
Відповідно до статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII) визначено, що після призначення на посаду суддя, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується службовим житлом за місцем знаходження суду органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що Чернівецький  апеляційний  суд та Територіальне   управління звернулися до міського голови та до комісії з питань земельних відносин, архітектури та будівництва Чернівецької міської ради щодо виділення земельної ділянки в межах міста Чернівців.
За результатами розгляду зазначених звернень Чернівецька міська рада прийняла рішення №923 від 09.10.2017 року  щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в постійне користування за рахунок земель запасу міста для будівництва багатоквартирного житлового будинку (код 02.03) за адресою вул. Ерліха Євгена, 6.
Відповідно до рішення 64 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 06.11.2018 року №1484  земельну ділянку за адресою вул. Ерліха Євгена, 6 площею 0,1626 га надано територіальному управлінню в постійне користування.
Як стверджував позивач, з метою раціонального використання зазначеної ділянки відповідно до її цільового призначення управлінням було залучено будівельну організацію для подальшого зведення житлового будинку, співпраця між територіальним управлінням та забудовником була закріплена відповідними договірними відносинами.
Згідно договірних зобов`язань забудовник виступає основним інвесторам об`єкту будівництва. У зв`язку із чим він самостійно організовує, фінансує та планує хід будівництва, бере на себе зобов`язання здійснювати будівельні роботи у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, проводити індивідуальне випробування змонтованого ним обладнання та своїми силами і засобами виконати роботи із будівництва на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .
Вказані вище обставини, які стосуються будівництва також і не заперечувались відповідачем.
Відносини, які пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність врегульовані положенням Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної ї власності" № 147/98-ВР від 03.03.1998 року.
Відповідно до частини 1  статті 2 зазначеного вище  Закону визначено перелік об`єктів, які не можуть бути передані з державної до комунальної власності. Зокрема, об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій.
Пунктом 2 статті 4-1 Закону передбачено, що ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).
Як встановлено судом, відповідно до витягу з рішення Чернівецької міської ради від 13.08.2019 року № 454/17 прийнято у комунальну власність територіальної громади м.Чернівців від територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області квартиру АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належить їй на праві власності, та які попередньо отримано відповідно до договору про співпрацю укладеного з ОК ЖБК Прем`єра в обмін на земельну ділянку площею 0,1626 га.
По своїй суті, аргументи відповідача в частині неправомірності дій позивача щодо передачі державного майна без відповідної згоди, фактично зводились до того, що ТУ ДСА України в Чернівецькій області передавши квартири в комунальну власність діяла всупереч п.п.29 п.5 Положення про Державну судову адміністрацію України, яким передбачено, що ДСА України відповідно до визначених завдань здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління ДСА України. Іншими словами, на думку відповідача, позивач (ТУ ДСА) мала б отримати відповідну згоду в ДСА України щодо такої передачі майна.
Суд не може погодитись з такими аргументами відповідача, оскільки згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме за ТУ ДСА (на договірних умовах без права управління/розпорядження іншими субєктами), а не за ДСА України зареєстровано право власності на вказані вище об`єкти житлової нерухомості, а відтак позивач в контексті дотримання вимог положення Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" діяв правомірно.
Суд також звертає увагу на те, що відповідачем в ході перевірки не надано будь-якої оцінки правовій природі укладеним правочинам, які стосуються отримання земельної ділянки від органу місцевого самоврядування з метою забезпечення житлом суддів, і подальшого обміну на таке житло земельної ділянки, що також свідчить про відсутність факту набуття в управління/розпорядження, тощо державного майна ДСА України, що також свідчить про відсутність факту порушення позивачем вимог Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності".
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Посилання апелянта на те, що позивач не мав права подавати вказаний позов, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вимоги, зазначені в листі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області від 25.06.2021 року № 32403-14/2167-2021 порушують права позивача та несуть негативні наслідки для нього.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.           
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі   09 грудня 2021 року.
          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Боровицький О. А.