ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 804/5323/17
адміністративне провадження № К/9901/53827/18  К/9901/53399/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Криворізької південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, провадження в якій відкрито
за касаційними скаргами Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» та Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018, прийняту у складі колегії суддів: Прокопчук Т.С. (головуючий), Шлай А.В., Мельник В.В.
І. Суть спору
1.          У серпні 2017 року Державного підприємства (далі - ДП) «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (ГУ ДФС у Дніпропетровській області), Криворізької південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.07.2017 №0004241201, яким за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 318  749,35 грн до позивача застосовано штрафну санкцію 20 % в розмірі 63  749,87 грн.
2.          Обґрунтовуючи позовні вимоги ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» зазначило, що ним порушень строків сплати податкового боргу за постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №2а-16289/10/0470 не було допущено, платежі в рахунок погашення боргу позивачем здійснювались вчасно та в повному обсязі, однак податковим органом було порушено чинне законодавство України та прийнято податкове повідомлення-рішення, яке є неправомірним та підлягає скасуванню.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          Судами попередніх інстанцій установлено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ДП «Підприємство ДКВС України (№80)» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 30.12.2010 по 23.06.2017, за результатами якої складено акт №329/12-01/ 08679758 від 07.07.2017.
4.          Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем приписів пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковим деклараціям, а саме: за лютий 2016 року на суму 32 462 грн (граничний термін сплати 30.03.2016), березень 2016 року на суму 38 689 грн (граничний термін сплати 30.04.2016), квітень 2016 року на суму 24 459 грн (граничний термін сплати 30.05.2016), травень 2016 року на суму 58 389 грн. (граничний термін сплати 30.06.2016), червень 2016 року на суму 1 599 грн (граничний термін сплати 30.07.2016), липень 2016 року на суму 33 685 грн (граничний термін сплати 30.08.2016), серпень 2016 року на суму 17 274 грн (граничний термін сплати 30.09.2016).
5.          Також в акті зазначено про порушення позивачем термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань, визначених пунктом 100.6, 100.7 статті 100 ПК України, з урахуванням пункту 87.9 статті 87 ПК України згідно ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 по справі №2а-16289/10/0470 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу з податку на додану вартість.
6.          На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області 31.07.2017 винесено податкове повідомлення - рішення №0004241201, яким за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 318 749,35 грн до ДП «Підприємство ДКВС України (№80)» застосовано штрафну санкцію 20 % в розмірі 63 749,87 грн.
7.          Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
8.          Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 30.10.2017 у задоволенні позову відмовив.
9.          Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що зарахування податковим орган коштів, що надходили від позивача в оплату податкових зобов`язань із податку на додану вартість за відповідний період на погашення податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах, є правомірним, а отже цей суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.
10.          Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 17.05.2018 рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нову постанову, якою позовні вимоги задовольнив частково. Скасував винесене ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення - рішення №0004241201 від 31.07.2017 в частині застосування до ДП «Підприємство ДКВС України (№80)» штрафної санкції 20 % в розмірі 22  438,4 грн за несвоєчасне погашення розстроченої (відстроченої) заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 112  192 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив.
IV. Касаційне оскарження
11.          У касаційні скарзі ДП «Підприємство ДКВС України (№80)», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить скасувати його рішення в частині відмови у скасуванні податкового повідомлення-рішення №0004241201 від 31.07.2017 та ухвалити нову постанову у відповідній частині про задоволення позовних вимог.
12.          ГУ ДФС у Дніпропетровській області у касаційній скарзі просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в частині задоволених позовних вимог.
13.          Відповідач Криворізька південна об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області своїм правом на подання заперечень на касаційну скаргу не скористалася, що не перешкоджає перегляду судового рішення.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
14.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15.          Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
16.          Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
17.          За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
18.          Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
19.          Порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань встановлений статтею 54 ПК України, пунктом 54.1 якої визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
20.          Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.1 якої передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
21.          Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
22.          У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
23.          Пунктом 100.6. статті 100 ПК України передбачено, що розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.
24.          Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
25.          Підпунктом 14.1.175 пункту14.1статті14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
26.          Приписами пункту 87.9. статті 87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
27.          Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
VI. Оцінка Верховного Суду
28.          Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 31.07.2017 №0004241201, прийняте на підставі Акту перевірки від 07.07.2017 № 329/12-01/08679758 про результати камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість з 30.12.2010 по 23.06.2017. Згідно з зазначеним актом перевірки та податковим повідомленням-рішенням відповідачем встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 318 749 грн 35 коп., у зв`язку з чим позивач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20 % встановленої суми прострочки, а саме 63749 грн 87 коп.
29.          Сума грошового зобов`язання з ПДВ, визначена спірним повідомленням - рішенням, у розмірі 318 749 грн 35 коп. складається з:
- самостійно обчисленої позивачем суми податкового зобов`язання з ПДВ за період з лютого 2016 року по вересень 2016 року в розмірі 206 557 грн, за несвоєчасну сплату якої до позивача застосовано штрафні санкції 20% в розмірі 41 311,39 грн;
- суми узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 112 192 грн відповідно до рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, за несвоєчасну сплату якої до Позивача застосовано штрафні санкції 20% в розмірі 22 438,48 грн.
30.          Відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 у справі №2а-16289/10/0470 у позивача існує податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1  146  103,87 грн; 
31.          Ухвалою суду від 18.04.2011 у справі №2а-16289/10/0470 розстрочена виплата боргових зобов`язань строком на 60 місяців рівними частинами, а саме: за кожний місяць, починаючи з січня 2012 року по грудень 2016 року в сумі 19 101, 73 грн.
32.          Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2012 суму заборгованості ДП «Підприємство ДКВС України (№80)» з податку на додану вартість зменшено до 1 005  503, 87 грн.
33.          Судами встановлено, що за даними облікових карток позивача з податку на додану вартість за 2012 - 2016 роки сплачені позивачем суми грошового зобов`язання по податковим деклараціям за 2016 рік та суми коштів, спрямовані ним на виконання графіку погашення зобов`язань по податковому боргу відповідно до вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 у справі №2а-16289/10/0470, зараховані ним в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів, що в свою чергу призвело до несвоєчасності погашення позивачем зазначених податкових зобов`язань.
34.          Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати, суми грошового зобов`язання у розмірі 20 % погашеної суми податкового боргу.
35.          Приписами пункту 87.9. статті 87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
36.          Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
37.          Таким чином, ПК України закріплено право контролюючого органу щодо зарахування коштів, які сплачує платник податків у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати.
38.          Отже, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 ст. 87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, ДПІ нараховує штраф у розмірах,  установлених ст. 126 ПК України у залежності від терміну затримки.
39.          При цьому, санкція норми статті 126 ПК України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту 87.9 ст. 87 ПК України, стаття 126 не містить. Розрахунок сум штрафних санкцій позивачем у судовому процесі не оспорюється.
40.          До подібних висновків дійшов Верховний Суд у рішеннях від 04 квітня 2018 у справі № 815/5491/16, від 26 березня 2019 у справі 810/315/17.
41.          Отже, за встановлення у судовому процесі обставин наявності у позивача податкового боргу, на погашення якого були направлені кошти, сплачені позивачем в рахунок поточних податкових зобов`язань, ДПІ було правомірно нараховано штраф за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань на підставі статті 126 ПК України.
42.          Виходячи із системного аналізу вказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності винесеного ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення - рішення №0004241201 від 31.07.2017 у повному обсязі. 
43.          Отже, суд першої інстанції прийняв рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права, а суд апеляційної інстанції скасовуючи податкове повідомлення рішення №0004241201 від 31.07.2017 в частині застосування до позивача штрафної санкції 20 % в розмірі 22  438,4 грн за несвоєчасне погашення розстроченої (відстроченої) заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 112  192 грн за судовим рішенням, прийняв постанову з порушенням норм матеріального права.
44.          За таких обставин касаційну скаргу ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» необхідно залишити без задоволення. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2018 року справі № 804/5323/17 у частині задоволення позовних вимог скасувати та в цій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишити без змін. У решті Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2018 року справі № 804/5323/17 залишити без змін.
45.          Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення в цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і її рогляд не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає її у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
46.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
47.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» - залишити без задоволення.
2.          Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити.
3.          Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2018 року справі № 804/5323/17 в частині задоволення позовних вимог скасувати та в цій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишити без змін.
4.          У решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2018 року справі № 804/5323/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                       О.О. Шишов
Судді                                                                                                                   І.В. Дашутін
                                                                                                                            М.М. Яковенко