П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7479/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.                                            Дата і місце ухвалення: 19.07.2021р., м. Одеса                                          	
      Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
   –            Лук`янчук О.В.
        (у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання,
        справа розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.311 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року по справі за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2021 року Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» шляхом тимчасової заборони (зупинення) діяльності ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: 
- два дихальних клапани на газовій установці та два заправних рукава на автозаправній станції за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Латівка, вулиця Балтська дорога, будинок 152/Б; 
- два дихальних клапани на газовій установці та два заправних рукава на автозаправній станції за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Київське шосе, будинок 2,
до отримання дозволу на викиди забруднюючих в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначав, що за наслідками проведеної у період з 23.03.2021р. по 29.03.2021р. позапланової перевірки дотримання ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» вимог природоохоронного законодавства складено акт №156 від 29.03.2021р., яким зафіксовано здійснення товариством  виробничої діяльності з використанням об`єктів, які являються джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферу, без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Зазначене, у відповідності до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст.ст. 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», є підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування  судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 19.07.2021р. з прийняттям по справі нового судового рішення – про задоволення позову. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що джерелами забруднення атмосферного повітря на АЗС та АГЗП є випаровування нафтопродуктів (парів бензину та нафтових вуглеводнів) при заправці автотранспорту. Викиди пропану, як забруднювача, здійснюється обладнанням, яке ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» використовує у господарській діяльності. 
Апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про необхідність вчинення Інспекцією відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань аби кваліфікувати спірні об`єкти стаціонарними джерелами викидів забруднюючих речовин. Зазначає, що положеннями законодавства у сфері охорони атмосферного повітря не передбачено норм, що встановлюють кваліфікацію джерела забруднення виключно методами інструментально-лабораторного контролю. Використання Інспекцією звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря чи довідки є одним із джерел отримання  необхідної інформації для розрахунку завданих збитків згідно з пунктом 3.6 Методики, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020р. №277, що виключає необхідність проведення лабораторних вимірювань  та розрахунку збитків згідно з пунктом 3.7 цієї Методики. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника та є тимчасовим заходом, яким направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (код ЄДРПОУ 40471320) є Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованим магазинах (КВЕД 47.19). Також, зареєстрованими видами діяльності товариства, серед іншого, є: Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71); Оптова торгівля хімічними продуктами (КВЕД 46.75); Роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).
Наказом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 22.03.2021р. №279 «Про проведення позапланової перевірки» наказано у період з 23.03.2021р. по 29.03.2021р. провести позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у сферах: поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами; охорони атмосферного повітря; охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів; використання та охорони земель; використання і охорони надр ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», яке знаходиться за адресами: Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Балтська дорога, 152/Б,  та Одеська область, м.Одеса, вул. Київське шосе, 2. 
Того ж дня (22.03.2021р.) начальником Інспекції видано направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» державним інспекторам з охорони навколишнього природного середовища Пенко І.О., Ведутенко В.В., Галайтата Р.М., Дмитренко М.П., Клімовій І.В., Кравченку О.В. та Слізовському М.А.
За результатами проведення позапланового заходу контролю Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) складено акт від 29.03.2021р. №156, яким, серед іншого, зафіксовано порушення ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» ст.ст.10, 11 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Зокрема, в розділі «Опис виявлених порушень вимог законодавства» акту перевірки зазначено, що при проведенні перевірки виявлено на АЗС за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Балтська дорога, 152/Б, працюючих 2 стаціонарних джерела та 2 неорганізованих джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: 2 дихальних клапани на газовій установці та 2 заправних рукава. На АЗС за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул. Київське шосе, 2, виявлено працюючих 2 стаціонарних джерела та 2 неорганізованих джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: 2 дихальних клапани на газовій установці та 2 заправних рукава. Встановлено порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речових в атмосферу, зокрема: підприємство під час господарської діяльності здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря  стаціонарними джерелами на обох АЗС.
Виявлені порушення стали підставою для звернення Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) з даним позовом до суду про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) до ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» шляхом тимчасової заборони (зупинення) діяльності товариства в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у відповідності до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст.ст. 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» здійснює роздрібну торгівлю виключно пропан-бутану, який не входить до переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженого постановою КМУ №1598 від 29.11.2001р. Також, суд зазначив, що пропан – бутан відсутній і у Переліку забруднюючих речовин на порогові значення потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік, який є Додатком 1 до Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10.05.2002р. №17. 
А відтак, за висновками суду першої інстанції, позивачем не доведено, що відповідач здійснює господарську діяльність, яка супроводжується викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. №877-V (далі - Закон №877-V)
Відповідно до ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно ч.7 ст.7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Частиною 4 статті 4 Закону №877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Водночас, правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря, визначені Законом України «Про охорону атмосферного повітря» №2707-ХІІ від 16.10.1992р. (далі - Закон №2707-ХІІ), який спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.
Згідно визначення термінів, наведених у статті 1 Закону №2707-ХІІ, забруднюючою речовиною визнається речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища. Викид - це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерелом викиду визнається об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Відповідно до ст.10 Закону №2707-ХІІ підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
Статтею 11 Закону №2707-ХІІ передбачено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп.
Господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства. (ст.12 Закону №2707-ХІІ)
Таким чином, отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є обов`язковою умовою для провадження діяльності підприємствами, цехами, агрегатами, установками або іншими нерухомими об`єктами, яка пов`язана із надходженням в атмосферне повітря речовин хімічного або біологічного походження, що мають або можуть мати негативний вплив на здоров`я людини і стан навколишнього природного середовища. При цьому, перелік викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затверджено постановою КМУ №1598 від 29.11.2001р. До вказаного переліку не входить пропан-бутан, роздрібну торгівлю яким здійснює ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» на автомобільних газозаправних пунктах, які знаходяться за адресами: Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Балтська дорога, 152/Б,  та Одеська область, м.Одеса, вул. Київське шосе, 2. 
Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта на те, що пропан входить до Переліку речовин, які входять до «твердих речовин» та «вуглеводнів» і за викиди яких справляється збір, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №104 від 14.03.2002р., оскільки ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» здійснює роздрібну торгівлю не пропаном у чистому вигляді, а сумішшю пропану-бутану.
Більше того, саме Постанову КМУ №1598 від 29.11.2001р. прийнято на виконання статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», порушення якої відповідачем зафіксовано актом перевірки №156 від 29.03.2021р., про що зазначено безпосередньо у преамбулі вказаної Постанови.
А відтак, суд першої інстанції при вирішенні спору обґрунтовано керувався нормами Постанови КМУ №1598 від 29.11.2001р.  Відповідно, викиди пропан-бутану не можуть вважатися такими, що потрапляють в атмосферне повітря як забруднююча речовина в контексті положень ст.ст.10, 11 Закону №2707-ХІІ.
У постанові від 12.09.2019р. по справі №440/3838/18 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що для констатації порушення умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря повинні бути встановлені наступні обставини: підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; такі речовини або їх суміші дійсно є забруднюючими (наявні у Переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженому постановою КМУ від 29.11.2001 року №1598, або наявні докази, що речовини можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища); викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відбуваються без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Тобто, однією з обставин, яка підлягає встановленню при вирішенні питання порушення умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, є віднесення речовин або їх сумішей до забруднюючих. Це здійснюється двома способами: встановлення їх у Переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженому постановою КМУ від 29.11.2001р. №1598, чого не має місця у спірних правовідносинах; наявність доказів, що речовини можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища. Таких доказів Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надала (не встановлено кількісний та якісний склад можливих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від діяльності відповідача.). 
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо нездійснення інструментально-лабораторних методів контролю Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) посилається на положення Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28 квітня 2020 року №277. Зокрема, зазначає, що п.2.2 Методики передбачено, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами не лише за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, а й за результатами документальної перевірки суб`єкта господарювання та/або розрахунковими методами.
Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта. 
Дійсно, здійснення відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря є правом Інспекції відповідно до підпункту 9 пункту 2 розділу ІІІ «Організація діяльності Інспекції» Положення про територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №312 від 11.08.2017р.
Однак, наведене у п.2.2 Методики словосполучення «за результатами документальної перевірки суб`єкта господарювання» означає підтвердження відповідних обставин іншими документами, в тому числі, але не виключно, звітом з інвентаризації викидів тощо, а не лише констатацією цих обставин в акті перевірки без будь-якого документального підтвердження.
З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.03.2019р. по справі №910/23296/17. 
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем, на якого в силу приписів ч.2 ст.77 КАС України покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не доведено наявність підстав для застосування до відповідача заходів реагування.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                                            Повний текст судового рішення виготовлений 30 листопада 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук