Справа № 466/90/21                                Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В. 
Провадження № 22-ц/811/3051/21                Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 
Категорія: 68

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Левика Я.А., Приколоти Т.І.,
за участі секретаря: Іванової О.О.,
з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину в сумі 4676,00 грн.
Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2338,00 гривень (дві тисячі триста тридцять вісім грн.)
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень)..
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вона самостійно забезпечувала дитину в повному обсязі всім необхідним.
Зазначає, що вона просила стягнути з відповідача додаткові витрати, понесені на лікування та оздоровлення та лікування зубів дитини. 
Стверджує, що загальна сума понесених витрат становить 7676 грн. на відвідування басейну, тренажерного залу та лікаря стоматолога. 
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 на її заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони по справі перебували у шлюбі з 04 вересня 1999 року та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2010 року шлюб між ними розірвано (а.с.8).
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дитина проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї №1145 від 12 листопада 2020 року (а.с.7).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2017 року стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1600,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22 березня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.
Позивач у своїй позовній заяві зазначала, що відповідачем не сплачуються додаткові витрати на дитину понесені у зв`язку з відвідуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фітнес клубу «Спортлайф» та басейну Навчально-спортивної бази літніх видів спорту в розмірі 4676,00 грн.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.
До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Встановлено що, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує фітнес клубу «Спортлайф» та басейн Навчально-спортивної бази літніх видів спорту, вартість яких оплачено позивачем про, що надано письмові докази, в розмірі 4676,00грн., половина яких становить 2338,00 грн.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а тому з відповідача стягненню підлягають додаткові витрати в сумі 2338,00 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що загальна сума понесених витрат становить 7676 грн. колегія суддів відхиляє з огляду на те, що ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та остаточно просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 4676,00 грн.
Доводи апеляційної скарги про стягнення з відповідача вартості стоматологічних послуг для дитини не можуть бути задоволені, оскільки не бути предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain) від 21.01.1999 року (заява 30544/96), п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчого суду…».
Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року – без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Левик Я.А.

                                                                Приколота Т.І.