ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р.                            Справа № 911/1101/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Владимиренко С.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Ващенка В.А.

за участю представників сторін:
від позивача: Манжос О.А.
від відповідача: Крикунов О.В.                    

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу      ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 (повне рішення складено та підписано 07.09.2021)

у справі № 911/1101/21 Господарського суду Київської області (суддя                 Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколан Інгредієнти"
до  ОСОБА_1 
про стягнення безпідставно отриманих 559 778,73 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколан Інгредієнти" (далі -           ТОВ "Еколан Інгредієнти", позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) з позовом про стягнення 559 778,73 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період з травня 2017 року по червень 2018 року позивач перерахував на підставі платіжних доручень 610 966,32 грн, отримувачем платежу в яких було вказано: "ТОВ "Абордаж логістик""; призначення платежу: оплата за послуги з доставки вантажу зг. рах № …. Від …. Без ПДВ.". Між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю "Абордаж Логістикс" (далі - ТОВ "Абордаж Логістикс") 17.07.2014 був укладений договір № 170714 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні, однак 610 966,32 грн ТОВ "Абордаж Логістикс" від позивача не отримало, оскільки кошти були помилково перераховані відповідачу. Тобто кошти отримала відповідач, оскільки код отримувача було вказано 2785813601, що є реєстраційним номером облікової картки платника податків відповідача. 31.08.2018 ОСОБА_1 листом повідомила позивача про те, що нею виявлені помилково перераховані кошти від ТОВ "Еколан Інгредієнти" в період з травня 2017 року по червень 2018 року в загальній сумі 610 966,32 грн, однак повернуто було відповідачем позивачу 51 187,59 грн.
3. За таких обставин, посилаючись на відсутність у відповідача правових підстав для набуття або збереження решти коштів - у розмірі 559 778,73 грн, позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену суму коштів на підставі            ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
4. Рішенням Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі                № 911/1101/21 (суддя Шевчук Н.Г.) позов ТОВ "Еколан Інгредієнти" задоволено повністю. Стягуто з ОСОБА_1 на користь позивача 559 778,73 грн безпідставно набутих коштів та 8 396,68 грн судового збору.  
5. Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази існування між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок з перерахування відповідачу коштів у загальному розмірі 610 966,32 грн. 

6. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, відповідач набув грошові кошти без достатньої правової підстави, а тому в розумінні ст. 1212 ЦК України він зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані кошти у заявленій позивачем сумі - 559 778,73 грн, що визначена з урахуванням повернення відповідачем частини коштів у сумі 51 187,59 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
7. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі № 911/1101/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що:
- оскаржуване рішення прийняте при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення  для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
- обставини того, що між позивачем та відповідачем взагалі не було господарських відносин та договірних зобов`язань, не відповідає дійсності та спростовується належними та допустимими доказами в матеріалах справи, зокрема, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі № 362/6909/18;
- у матеріалах справи немає жодного належного та допустимого доказу, що саме ОСОБА_1 отримала спірні кошти; натомість у матеріалах справи наявні банківські виписки позивача та платіжні доручення позивача на перерахування коштів ТОВ "Абордаж Логістик"; при цьому, в жодному документі, наданому позивачем, немає жодного підтвердження, що кошти було отримано саме відповідачем, а не зараховано, наприклад, на невстановлені суми у відділенні банку, або, наприклад, ці кошти взагалі не отримало ТОВ "Абордаж Логістик";
- судом першої інстанції не встановлено, чому протягом року підряд позивач перераховує кошти на рахунок ТОВ "Абордаж Логістик", а останнє при цьому рік підряд надає послуги позивачу, гроші не отримує та жодної претензії не подає і продовжує безоплатно надавати послуги позивачу;
- суд першої інстанції без будь-якого належного та допустимого доказу дійшов висновків, що позивачем було перераховано на користь відповідача кошти в період з травня 2017 року по червень 2018 року в загальній сумі 610 966,32 грн, оскільки платіжні доручення, долучені до матеріалів  справи, підтверджують те, що отримувач даних коштів є ТОВ "Абордаж Логістик";
- оскільки в матеріалах справи немає жодного доказу, що відповідач взагалі отримав від позивача будь-яке майно або будь-які кошти, положення ст. 1212 ЦК України не підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
9. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2021 справу № 911/1101/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.
10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 (з урахуванням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 про виправлення описки) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі № 911/1101/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.10.2021 о 10:00; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.10.2021.

Позиції учасників справи. Клопотання учасників справи.
11. У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 13.10.2021, позивач проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує, вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу відповідача такою, що не підлягає задоволенню.
12. Також, 23.10.2021 позивачем подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про приєднання доказу до матеріалів справи, в якому ТОВ "Еколан Інгредієнти" просить суд приєднати до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2017 року - вересень 2021 року між ТОВ "Абордаж Логістикс" і ТОВ "Еколан Інгредієнти".
13. Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
14. Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).
15. У силу приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
16. Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
17. При цьому, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яке ще не вчинена.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 09.11.2020 у справі № 906/72/16.
18. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у межах строку, встановленого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 про відкриття апеляційного провадження у даній справі (до 19.10.2021), позивач не звертався до Північного апеляційного господарського суду із заявою про продовження строку для подання відповідного    клопотання.
19. З урахуванням викладеного, клопотання ТОВ "Еколан Інгредієнти", яке подано після закінчення процесуального строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 27.09.2021 у даній справі, без клопотання про продовження цього строку, залишається судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Явка представників сторін. 
20. У судове засідання 26.10.2021 з`явились представники позивача та відповідача. 
21. Представник відповідача (скаржника) у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.
22. Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд відмовити в її задоволенні. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
23. Між ТОВ "Еколан Інгредієнти" (Клієнт) та ТОВ "Абордаж Логістикс" (Експедитор) був укладений договір № 170714 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезень вантажів у міжміському та міжнародному сполученні від 17.07.2014, відповідно до якого Експедитор зобов`язався за плату і за рахунок Клієнта організувати виконання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних із перевезенням вантажів автомобільним, морським та/або авіаційним транспортом у міжміському і міжнародному сполученні.
24. Строк дії вказаного договору встановлений з моменту підписання і з урахуванням додаткових угод № 1 від 31.12.2015, № 2 від 26.12.2017, № 3 від 01.06.2018 та № 4 від 26.12.2018 діє до 31.12.2020.
25. ТОВ "Еколан Інгредієнти" згідно з платіжними дорученнями № 13 від 05.05.2017 на суму 13 879,03 грн, № 22 від 19.05.2017 на суму 12 016,97 грн,           № 51 від 27.06.2017 на суму 9 622,42 грн, № 73 від 07.07.2017 на суму                        7 730,30 грн, № 82 від 20.07.2017 на суму 9 100,00 грн, № 104 від 07.08.2017 на суму 20 871,00 грн, № 118 від 21.08.2017 на суму 20 871,00 грн, № 133 від 06.09.2017 на суму 16 968,00 грн, № 144 від 20.09.2017 на суму 8 536,37 грн,          № 176 від 06.10.2017 на суму 23 895,96 грн, № 188 від 20.10.2017 на суму                 4 200,00 грн, № 213 від 06.11.2017 на суму 22 100,00 грн, № 236 від 21.11.2017 на суму 9 000,00 грн, № 252 від 05.12.2017 на суму 9 000,00грн, № 257 від 06.12.2017 на суму 26 825,68 грн, № 282 від 20.12.2017 на суму 7 000,00 грн, №303 від 05.01.2018 на суму 25 825,68 грн, № 334 від 19.01.2018  на суму                8 500,00 грн, № 360 від 06.02.2018 на суму 24 589,80 грн, № 385 від 20.02.2018 на суму 24 906,48 грн, № 408 від 23.02.2018 на суму 8 500,00 грн, № 435 від 06.03.2018 на суму 35 647,91 грн, № 455 від 20.03.2018 на суму 35 235,54 грн,  № 484 від 02.04.2018 на суму 35 235,54 грн, № 494 від 06.04.2018 на суму               35 235,54 грн, № 517 від 20.04.2018 на суму 21 113,60 грн, № 525 від 07.05.2018 на суму 39 913,50 грн, № 544 від 18.05.2018 на суму 31 040,00 грн, № 576 від 06.06.2018 на суму 37029,21 грн, № 599 від 20.06.2018 на суму 26 578,79 грн здійснено платежі з призначеннями як оплата за послуги з доставки вантажу, оплата за транспортні послуги, оплата за організацію транспортних послуг згідно рахунків. Загальна сума платежів становить 610 966,32 грн.
26. В усіх цих платіжних дорученнях отримувачем платежу вказано                     ТОВ "Абордаж Логістик", код отримувача 2785813601, рахунок НОМЕР_1.
27. Зазначені платежі підтверджено також копіями витягів з банківських виписок.
28. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та як вказано в договорі № 170714 від 17.07.2014 ТОВ "Абордаж Логістикс" має код ЄДРПОУ 39093045.
29. Зазначений у платіжних дорученнях код отримувача 2785813601 є реєстраційним номером облікової картки платника податків ОСОБА_1 , про що вказано у відзиві на позовну заяву, заявах та клопотаннях відповідача, яка згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.04.2021           (а.с. 45-46) 06.06.2001 зареєстрована як фізична особа-підприємець, а 14.08.2018 здійснена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності за її рішенням.
30. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що грошові кошти за вказаними платіжними дорученнями були отримані ФОП ОСОБА_1. за відсутності правових підстав, оскільки ТОВ "Еколан Інгредієнти" та відповідач не перебували в господарських правовідносинах.
31. За твердженням позивача, ОСОБА_1 31.08.2018 повідомила його листом про виявлення нею помилково перерахованих на її рахунок від ТОВ "Еколан Інгредієнти" в період з травня 2017 року по червень 2018 року коштів у загальній сумі 610 966,32 грн та повернула ТОВ "Еколан Інгредієнти"                      51 187,59 грн за прибутковими касовими ордерами № 7 від 10.10.2018 та № 8 від 11.10.2018.
32. Позивач звертався до ОСОБА_1. з вимогами за вих. № 450 від 17.10.2018 та № 101 від 02.04.2021 про повернення 559 778,73 грн як набутих за відсутності правових підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
33. Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення безпідставно набутих коштів.
34. Таким чином, спір у справі, що розглядається, стосується питання наявності правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статей 1212, 1213 ЦК України).
35. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами     глави 83 ЦК України.
36. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
37. Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
38. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених     статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого);                                3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення     статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 905/1748/19.
39. У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
40. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
41. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
42. Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
43. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
44. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).                                                                                                                                                                                                                                                          
45. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).
17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів" .
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.
46. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі                      № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
47. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).
48. Господарським судом першої інстанції встановлено, що докази укладення між позивачем та відповідачем договору як у формі єдиного документа, підписаного сторонами, так і будь-які докази укладення договору у спрощений спосіб, які б свідчили про виникнення у позивача обов`язку сплатити відповідачу грошові кошти за послуги з доставки вантажу, за транспортні послуги, за організацію транспортних послуг відсутні.
49. У зв`язку з цим, місцевий господарський суд, відхиливши доводи відповідача про наявність між ФОП ОСОБА_1. та ТОВ "Еколан Інгредієнти" господарських правовідносин, що були б підставою для отримання                      ФОП ОСОБА_1 від позивача вказаних грошових коштів як такі, що не підтверджені доказами,  дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами виникнення та існування між сторонами договірних зобов`язань.
50. Також, суд першої інстанції відхилив доводи позивача про підтвердження відповідачем отримання нею від ТОВ "Еколан Інгредієнти" помилково в період з травня 2017 року по червень 2018 року грошових коштів у загальній сумі            610 966,32 грн та повернення ТОВ "Еколан Інгредієнти" 51 187,59 грн за прибутковими касовими ордерами № 7 від 10.10.2018 та № 8 від 11.10.2018, оскільки докази того, що саме ОСОБА_1. були підписані лист від 30.08.2018 та пояснювальна від 31.08.2018, що саме ОСОБА_1. були внесені в касу позивача як повернення помилково отриманих коштів 51 187,59 грн, відсутні.
51. При цьому, з урахуванням ст.ст. 73, 86, 104 ГПК України, місцевий господарський суд не прийняв в якості доказу і наданий позивачем висновок експерта № 73/21 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою директора ТОВ "Еколан Інгредієнти" Левицької К.С. від 01.06.2021. Суд вказав, що для висновку про те, що підписи у листі, складеному від імені ОСОБА_1. та адресованому ТОВ "Еколан Інгредієнти" від 31.08.2018, були виконані самою ОСОБА_1., було недостатньо матеріалу (технічної копії вказаного листа від 31.08.2018 та технічних копій документів з вільними зразками підпису ОСОБА_1.), що (як вказано у примітці на арк. 3 цього висновку) питання щодо наявності (відсутності) монтажу в наданій на дослідження технічній копії листа від 31.08.2018 не вирішувались, оскільки вони виходили за межі компетенції експерта-почеркознавця.
52. Вищенаведені висновки суду першої інстанції сторонами не заперечуються.
53. Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень та витягами з банківських виписок підтверджується факт перерахування позивачем на користь відповідача грошових коштів у період з травня 2017 року по червень 2018 року в загальній сумі 610 966,32 грн. 
54. За висновком суду першої інстанції, з урахуванням п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, наявні в матеріалах справи копії витягів з банківських виписок з особового рахунку є належним доказом перерахування позивачем коштів відповідачу.
55. Таким чином, встановивши відсутність у матеріалах справи доказів існування між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок з перерахування відповідачу грошових коштів у загальному розмірі 610 966,32 грн, місцевий господарський суд дійшов висновків про те, що відповідач набув грошові кошти без достатньої правової підстави, а тому в силу приписів ст. 1212 ЦК України зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані кошти у заявленій позивачем сумі                          559 778,73 грн (що визначена, як стверджує позивач, з урахуванням повернення відповідачем частини коштів у сумі 51 187,59 грн).
56. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеними висновками місцевого господарського суду, з огляду на таке.
57. Як вже було зазначено, місцевий господарський суд визнав долучені до матеріалів справи копії платіжних доручень та витяги з банківських виписок належними доказами перерахування позивачем на користь відповідача грошових коштів у період з травня 2017 року по червень 2018 року в загальній сумі 610 966,32 грн. 
58. Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що в усіх цих платіжних дорученнях, як і в банківських виписках, отримувачем платежу вказано ТОВ "Абордаж Логістик", код отримувача 2785813601, рахунок отримувача НОМЕР_1.
59. Тобто у вказаних платіжних документах хоча й зазначено код отримувача платежу, який присвоєно відповідачу - ОСОБА_1., проте отримувачем платежу зазначено не відповідача, а іншу особу - ТОВ "Абордаж Логістик". До того ж, слід зазначити, що належних доказів того, що рахунок НОМЕР_1 , вказаний у цих платіжних дорученнях як рахунок отримувача платежу, належить саме відповідачу, матеріали справи не містять.
60. Крім того, з довідки № 0400710/6978-18 від 16.11.2018, наданої Філією Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" в м. Києві на запит ТОВ "Еколан Інгредієнти", вбачається, що за платіжними дорученнями (копії яких містяться в матеріалах справи) було здійснено платежі, отримувачем яких є ТОВ "Абордаж Логістик".    
61. Водночас, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірні кошти, які перераховані за вказаними платіжними дорученнями, отримано саме відповідачем, як і доказів того, що ці кошти не були отримані особою, зазначеною у платіжних дорученнях отримувачем - ТОВ "Еколан Інгредієнти", матеріали даної справи не містять.  
62. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що кошти, перераховані за наведеними платіжними дорученнями, надійшли саме відповідачу. 
63. За таких обставин, з огляду на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачем спірних коштів, місцевий господарський суд дійшов помилкових висновків про наявність правових підстав для застосування у даному випадку положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України та стягнення з відповідача на користь позивача цих коштів як набутих без достатньої правової підстави.  
63. З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем всупереч ст.ст. 76-79 ГПК України не доведено належними та допустимими доказами факт отримання відповідачем спірних коштів для застосування положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих 559 778,73 грн за наведених ним доводів та наданих доказів задоволенню не підлягають.
64. Таким чином, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що у позові ТОВ "Еколан Інгредієнти" слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.
65. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, яку подано під час розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.
66. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.
67. Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.
68. З огляду на відмову у задоволенні позову ТОВ "Еколан Інгредієнти" з підстав його необґрунтованості, правові підстави для застосування позовної давності до вимог позивача відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
69. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
70. Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
71. Північний апеляційний господарський суд дійшов висновків, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки місцевого господарського суду не відповідають встановленим обставинам справи, при ухваленні оскаржуваного рішення судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі № 911/1101/21 - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати.
72. Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
73. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України).
74. На підставі викладеного, з огляду на ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в позові, судові витрати позивача у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції (зокрема, судовий збір) покладаються на позивача.
75. Водночас, з огляду на задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , судові витрати, понесені нею у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір), в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.
76. Таким чином, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції з відповідача на користь позивача належить стягнути 12 595,02 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі               № 911/1101/21 скасувати.
3. Ухвалити нове рішення.
4. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколан Інгредієнти" відмовити.
5. Судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколан Інгредієнти" у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, покласти на позивача.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколан Інгредієнти" (04116, місто Київ, вулиця Митрофана Довнар-Запольського, будинок 5, код ЄДРПОУ 34763972) на користь ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 12 595 (дванадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн 02 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.
7. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.
8. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
9.  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 03.11.2021                         

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                С.В. Владимиренко