ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року

м. Київ
справа №813/1770/18
адміністративне провадження № К/9901/4124/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 (суддя Гавдик З.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2018 (колегія у складі суддів Рибачука А.І., Багрія В.М., Старунського Д.М.,)
у справі № 813/1770/18 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН МОУНТЕЙН" 
до Головного управління Держпраці у Львівській області 
про визнання протиправними дій, скасування постанов.

І. РУХ СПРАВИ

1.          27.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Моунтейн» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Львівській області щодо проведення 12-13 березня 2018 року інспекційного відвідування ТОВ «Грін Моунтейн» на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Львівській області № 047 від 29.03.2018 про накладення штрафу на ТОВ «Грін Моунтейн» в розмірі 3723,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Львівській області № 048 від 29.03.2018 про накладення штрафу на ТОВ «Грін Моунтейн» в розмірі 111690,00 грн.
2.          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 позов задоволено.
3.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2018 рішення суду першої інстанції змінене: виключено з його мотивувальної частини посилання на незаконність притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог частини першої та другої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24, статті 34 Закону України «Про оплату праці» у зв`язку з виконанням ним вимог припису, за результатами якого винесено постанову від 29.03.2018 № 047, а в іншій частині - залишено без змін.
4.          11.02.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій останній просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 13.02.2019 відкрито провадження у справі. 
6.          Відповідач клопотав про розгляд справи за його участі, однак своєю ухвалою Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.02.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ №0325-П на проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці у ТОВ «Грін Моунтейн»: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, вул. Бічна Львівська, буд. 2.
8.          28.02.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано направлення №  0322 для проведення інспекційного відвідування у ТОВ «Грін Моунтейн».
9.          07.03.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ №0386-П, яким внесено зміни до п. 1 наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 28.02.2018 № 0325-П в частині перенесення термінів.
10.          13.03.2018 працівниками Головного управлінням Держпраці у Львівській області проведено інспекційне відвідування ТОВ «Грін Моунтейн» та встановлено порушення ч. 2 ст. 30, ст. 30, ст. 34 Закону України «Про оплату праці», ст. 21 Закону України «Про відпустки», ч. 1 ст. 38, ч. 5 ст. 79, ч. 2 ст. 65, ч. 1 ст. 106, ч. 1-2 ст. 59, ч. 1 ст. 50, ч. 1-2 ст. 107, ч. 1-2 ст. 72, ч. 4 ст. 73, ч. 6 ст. 95, ч. 1-2, 4 ст. 115, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КзПП України. За результатами перевірки складено акт інспекційного відвідування № 13-21-100/0072.
11.          13.03.2018 працівниками Головного управлінням Держпраці у Львівській області винесено припис №13-21-100/0072-0035 про усунення виявлених порушень.
12.          23.03.2018 ТОВ «Грін Моунтейн» на адресу ГУ Держпраці у Львівській області направлено лист № 23/03, на виконання вимог припису про усунення виявлених порушень № 13-12-100/0072-0035 від 13.03.2018.
13.          Порушення, вказані в цьому приписі, та в постанові про накладення штрафу № 047 від 29.03.2018, згідно з якою на позивача накладено штраф у розмірі 3723,00 грн, усунуті ТОВ «Грін Моунтейн» в повному обсязі у встановлений приписом строк.
14.          29.03.2018 першим заступником начальника Головного управлінням Держпраці у Львівській області складено постанову №047 про накладення штрафу уповноваженими особами, згідно якої за порушення вимог частини першої та другої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24, 34 Закону України № 108, накладено штраф на ТОВ «Грін Моунтейн» у розмірі 3723 грн.
15.          Окрім того, 29.03.2018 першим заступником начальника Головного управлінням Держпраці у Львівській області складено постанову №048 про накладення штрафу уповноваженими особами, згідно якої за порушення вимог частини шостої статті 95 КЗпП, статті 33 Закону України «Про оплату праці» № 108», накладено штраф на ТОВ «Грін Моунтейн» у розмірі 111690 грн.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

16.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Направленні № 0322 від 28.02.2018, згідно з яким працівниками ГУ Держпраці у Львівській області проводилося інспекційне відвідування ТОВ «Грін Моунтейн», не зазначено жодної із підстав, передбачених статтею 6 Закону Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якою міг би проводитись такий позаплановий захід.
17.          В ході проведення 12-13 березня 2018 року інспекційного відвідування працівниками ГУ Держпраці у Львівській області не було надано ТОВ «Грін Моунтейн» Наказ ГУ Держпраці у Львівській області № 0325-П від 28.02.2018 та № 0386-П від 07.03.2018, з якого можна було б зробити висновок про законність підстав проведення такого позапланового заходу.
18.          Також, позивач зазначає, що у Направленні № 0322 від 28.02.2018 предмет перевірки було визначено настільки неозначено, що в ході проведеної інспекційної перевірки працівниками відповідача фактично здійснено перевірку всієї діяльності позивача, як би це мало місце у випадку проведення планового заходу.
19.          Позивач вважає, що проведене 12-13 березня 2018 року працівниками ГУ Держпраці у Львівській області інспекційне відвідування ТОВ «Грін Моунтейн» є незаконним, оскільки відповідачем не було дотримано встановленого законом порядку призначення та проведення контрольного заходу.
20.          Щодо протиправності змісту постанови № 048 від 29.03.2018 про накладення штрафу в розмірі 111690,00 грн, позивач зазначає, що листом № 23/03 від 23.03.2018 повідомив відповідача про факт усунення виявлених порушень, зокрема, «на усунення порушень, наведених в п.8 Припису, повідомляємо, що індексація за грудень 2017 року ОСОБА_1 в розмірі 58,15 грн та за грудень 2017 року - січень 2018 року ОСОБА_2 у розмірі 116,30 грн, нараховано у лютому 2018 року та виплачено 20.03.2018».
21.          Відповідач, знаючи про те, що позивач станом на 29.03.2018 усунув виявлені порушення, притягнув його до відповідальності та безпідставно поклав обов`язок сплати штрафу в розмірі 111690,00 грн за «порушення вимог частини шостої статті 95 КЗпП, статті 33 Закону України «Про оплату праці» № 108».
22.          Окрім того, позивач вказує на те, що постановою № 048 від 29.03.2018 Відповідач притягнув Позивача до відповідальності за «порушення вимог частини шостої статті 95 КЗпП, статті 33 Закону України «Про оплату праці» № 108». Однак, стаття 95 КЗпП станом на 29.03.2018 (дата винесення постанови) містила лише 5 (п`ять) частин.
23.          Позивач зазначав, що не отримував від Головного управління Держпраці у Львівській області жодного повідомлення, як це передбачено пунктом 6 Порядку, щодо дати розгляду справи про накладення штрафу, за наслідками чого відповідачем винесено оскаржувані постанови.
24.          З врахуванням вищенаведеного у відповідача не було підстав проводити розгляд справи за відсутності позивача, а дії Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Грицак О.О. при винесенні спірних постанов є неправомірними та підлягають скасуванню.
25.          Відповідач заперечив проти позовних вимог. Вважає, що постанови винесені з дотриманням вимог Порядку здійснення контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою КМУ від 26.04.2017 № 295 та Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2013 № 509.
26.          Відповідач зазначав, що 08.02.2018 до Управління надійшло звернення працівника, в якому зазначалось про можливі порушення вимог законодавства про працю у товаристві. З метою розгляду даного звернення в період часу з 12.03.2018 по 13.02.2018 на підставі наказів Управління № 0325-П від 28.02.2018 та № 0386-П від 07.03.2018 та направлення № 0322 від 28.02.2018 відповідачем проведено інспекційне відвідування позивача.
27.          Відповідач вважав, що інспекційне відвідування було призначено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом. Управлінням було правомірно накладено штраф згідно абзацу 4 частини 2 ст. 265 КзПП України в розмірі 111690 грн, за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

28.          Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови про накладення штрафу на позивача є протиправними, оскільки відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про накладення штрафних санкцій, а також не було враховано, що на момент розгляду справи про накладення штрафних санкцій позивачем в повному обсязі усунуто порушення, за виконання яких на нього накладено штраф згідно постанови № 047 та частково усунуто порушення, які слугували підставою для накладення штрафу згідно постанови № 048.
29.          Суд апеляційної інстанції частково не погодився з такими висновками. Зазначив, що виконання позивачем до моменту винесення відповідачем постанови від 29.03.2018 № 047 вимог припису в частині порушень, які послужили підставою для накладення на нього штрафних санкцій згідно із цією постановою, не свідчить про її протиправність. Порушення, які послужили підставою для винесення цієї постанови, є такими, що вже вчинені, не є триваючими і не можуть бути усунуті, оскільки стосувались, зокрема, порушення строків виплати заробітної плати.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

30.          Відповідач не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, а також було допущено порушення норм матеріального та процесуального права з огляду на таке:
31.          Відповідач покликається на те, що вимоги припису позивачем було виконано лише частково, не усунуто порушення ч.1, 2 ст. 115 КЗпП (не надано підтверджуючих документів про дотримання законодавчо встановлених строків виплати заробітної плати) та ст. 34 Закону України «Про оплату праці» (не надано підтверджуючих документів про нарахування та виплату працівникам компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати).
32.          Доводи касаційної скарги є аналогічними до тих, що заявлені в першій та апеляційній інстанціях.
33.          25.03.2019 надійшов відзив, в якому позивач зазначив, що доводи касаційної скарги є хибними.
34.          Відсутні інші законодавчі акти та міжнародні договори, які б встановлювали відмінні засади притягнення роботодавця до відповідальності або звільнення від такої відповідальності за порушення законодавства України у сфері праці, ніж передбачені ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
35.          Позивач із незалежних від нього причин не отримав від відповідача письмового повідомлення щодо дати розгляду справи про накладення штрафу з незалежних від нього причин (відправлення не доставлялося через технічну помилку).

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

36.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та відзиву та дійшов такого висновку.

(а) щодо застосування санкцій у разі виконання припису

37.          Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
38.          Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).
39.          У постанові від 31.03.2021 у справі № 805/430/18-а, в якій розглядалися аналогічні правовідносини, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав висловила таку правову позицію:

"Відповідно до частини одинадцятої статті 7 Закону № 877-V у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
7.42. Водночас, норми частини одинадцятої статті 7 Закону № 877-V відсутні у переліку норм, наведеному у частині п`ятій статті 2 Закону, дотримання яких для відповідача є обов`язковим, а тому до спірних відносин у цій справі норми частини одинадцятої статті 7 вказаного Закону не застосовуються.
7.43. Згідно з пунктом 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
…
7.49. … Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначає, що, як було вказано вище, згідно з пунктом 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
7.50. З огляду на вищевикладене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав за результатами касаційного розгляду справи дійшла такого правового висновку, що у період до 14 травня 2019 року (день прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/8917/17) пункт 29 Порядку №265 підлягав застосуванню якщо під час інспекційного відвідування встановлено триваючі на момент початку такої перевірки факти несвоєчасної та не у повному обсязі виплати заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці, а тому заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності підлягали вжиттю одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
7.51. Отже, виконання позивачем встановлених у приписі порушення, а саме: нарахування та виплату індексації не може слугувати підставою для звільнення позивача від відповідальності за недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці, ….».

40.          Враховуючи вищезазначений висновок, Суд не може погодитися із позицією судів попередніх інстанцій про протиправність постанови від 29.03.2018 №048 у зв`язку із усуненням позивачем на момент її винесення частини порушень, які послужили підставою для накладення на нього штрафних санкцій згідно з цією постановою (позивач до моменту її винесення провів нарахування та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 індексації заробітної плати), а тому цей мотив підлягає виключенню з підстав задоволення позову.

(б) щодо порушення процедури повідомлення про розгляд справи про застосування санкцій

41.          Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
42.          Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).
43.          Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
44.          Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до пункту 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
45.          Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
46.          Одним із ключових питань у справі та головним аргументом касаційної скарги є виконання відповідачем пункту 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.
47.          У постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №813/3415/18 викладена така правова позиція:

"38. … обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
39. Таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.
40. З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
41. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.
42. Відповідно до п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.
43. Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною".

48.          Вищезазначена позиція була розвинена у постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №329/1218/16-ас(ЗП/808/3/17):

«35. Судами попередніх інстанцій було встановлено, що повідомлення про відкладення розгляду справи на 11.11.2016 отримано позивачем 10.11.2016, тобто позивач був поінформований за день до призначеного розгляду його справи і мав можливість з`явитися та надавати відповідні пояснення або клопотати про відкладення розгляду справи. Однак позивач не вживав розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.
36.           Крім того, Суд зауважує, що обов`язок повідомити про розгляд справи пов`язаний саме з реалізацією права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази.
37. При цьому позивач не надав суду жодних доказів, які б поставили під сумнів висновки відповідача про вчинення порушення, покликається виключно на порушення процедури його повідомлення про розгляд справи…
38.           Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку, що самого лише покликання на порушення процедури повідомлення про час та місце розгляду справи недостатньо для визнання постанови протиправною».

49.          У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ «ГРІН МОУНТЕЙН» не отримувало будь-яких повідомлень про розгляд справи про накладення штрафу, як це передбачено пунктом 6 Порядку № 509, у зв`язку з чим було позбавлено можливості подавати відповідні пояснення та докази з приводу виявлених порушень, а відтак відповідачем протиправно винесено оскаржені постанови, а висновки суду першої інстанції в цій частині є вірними. 
50.          Позивач не ухилявся від отримання повідомлення, а не отримав його через незалежні від ТОВ «ГРІН МОУНТЕЙН» обставини (технічна помилка ПАТ «Укрпошта»).
51.          Враховуючи вищезазначене, позивача було позбавлено права на участь у розгляді справи та права на захист своїх прав, а тому Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про необхідність скасування оскаржуваних постанов відповідача про накладення штрафу.
52.          Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
53.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
54.          Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
55.          Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про необхідність змінити рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині мотивів прийняття.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2018 у справі №813/1770/18 змінити в частині мотивів задоволення позову, а в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб