Постанова
Іменем України
 
29 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 522/11490/18
провадження № 61-1329св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Одеська міська рада, 
третя особа: ОСОБА_2 , Друга одеської державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Князюка О. В., Таварткіладзе О. М., Погорєлової С. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , Другої одеської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Позовна заява мотивована тим, що 18 лютого 1993 року на підставі розпорядження органу приватизації № 3143 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передано у власність у рівних частинах по 50/100 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_3 є бабусею ОСОБА_1 по лінії матері. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .
За адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований також ОСОБА_2 , який є рідним сином ОСОБА_3 та відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. 
На час смерті бабусі, ОСОБА_1 не проживав разом із нею, та йому не було відомо про місце знаходження оригіналів свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Окрім того, ОСОБА_1 не мав оригіналу свідоцтва про смерть ОСОБА_3 
Департамент міського господарства Одеської міської ради на письмову заяву ОСОБА_1 видав дублікат органу приватизації від 18 лютого 1993 року № 3143 та свідоцтво про право власності на житло від 18 лютого 1993 року, а також дублікат свідоцтва про смерть   НОМЕР_1 ОСОБА_3 . 
Позивач звернувся до нотаріуса з метою відкриття спадкової справи та йому повідомлено про необхідність зняття з реєстрації померлої. 
У червні 2018 року Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняв з реєстрації ОСОБА_3 та 13 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до Другої одеської нотаріальної контори, де його заява внесена до Книги обліку спадкових справ та внесено запис про відкриття спадкової справи до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 207/2018. 
Позивачу роз`яснено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, якщо спадкоємець протягом цього строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Проте, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 
Просив суд визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини у вигляді 50/100 частини квартири, розташованої на АДРЕСА_1 , що належала його бабусі ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням від 14 лютого 2019 року Приморський районний суд м. Одеси позов задовольнив.
Визначив ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 9107.
Рішення суд першої інстанції мотивував тим, що позивач станом на теперішній час не може скористатися своїм правом на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оскільки сплинув шестимісячний строк. Скористатися цим правом у встановлений термін він не міг, оскільки весь цей час для нього існували непереборні та істотні труднощі.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою від 28 листопада 2019 року Одеський апеляційний суд апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 задовольнив, рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про відмову у позові.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 056,75 грн.
Постанову суд апеляційної інстанції мотивував тим, що позивач на день смерті спадкодавця не проживав і не був зареєстрований у квартирі разом зі спадкодавцем. Ним не наведено обставин, які б дійсно унеможливили подачу у визначений законом шестимісячний строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2020 року до Верховного Суду,ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою від 23 січня 2020 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу. 
У квітні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційну скаргу заявник мотивував тим, що ОСОБА_2 знав про ухвалення рішення судом першої інстанції ще у травні 2019 року, ухвала суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки представником ОСОБА_2 не було надано належних доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження; позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що 18 лютого 1993 року на підставі розпорядження органу приватизації № 3143 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передано у спільну сумісну власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа квартири становить 110,6 кв. м (а. с. 30-32).
ОСОБА_3 є бабусею ОСОБА_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_1 видане 21 лютого 1974 року відділом реєстрації актів цивільного стану Латвійської СРСР серії НОМЕР_2 , а. с. 20, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00017461407 від 20 грудня 2016 року, а. с. 21-23, копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі 14 березня 1950 року, серії НОМЕР_3 , а. с. 24).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть, виданого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 21 листопада 2015 року, серії НОМЕР_4 , а. с. 28).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть, видана Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 05 січня 2017 року, серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть № 9107, а. с. 27).
ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_3 , з 02 лютого 2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги (а. с. 44).
На час смерті бабусі, ОСОБА_1 не проживав разом із нею та не був зареєстрований за місцем знаходження спадкового майна.
Позивач отримав наступні дублікати документів: 20 грудня 2016 року - повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; 04 січня 2017 року - повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про шлюб; 05 січня 2017 року - дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; 14 березня 2017 року - дублікати розпорядження органу приватизації від 18 лютого 1993 року № 3143 та свідоцтва від 18 лютого 1993 року № 11-43 про право власності на житло; 23 березня 2017 року - дублікат технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 .
13 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до Другої одеської державної нотаріальної контори, де його заява внесена до Книги обліку спадкових справ та внесено запис про відкриття спадкової справи до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 207/2018 (а. с. 42).
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою і другою статті 400 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції) передбачено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою
Так, порядок призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції визначено статтею 366 ЦК України, відповідно до абзацу другого частини першої якої про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.
Повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.
Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частини перша-четверта статті 128 ЦПК України).
Згідно з частиною п`ятою статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).  
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.  
Відповідно до частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.  
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що апеляційний суд не повідомив його про дату, час і місце судового засідання.
Із справи відомо, що не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат Рудольф К. С. в інтересах ОСОБА_2 у червні 2019 року звернулася до суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою від 10 липня 2019 року Одеський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Рудольф К. С. в інтересах ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року (а. с. 101-102).
Зазначену ухвалу 30 липня 2019 року направлено до відома та вручено ОСОБА_1 , Одеській міській раді, Другій одеській державній нотаріальній конторі Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а. с. 104-106). Конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, направлені на адреси ОСОБА_2 та адвоката Рудольф К. С. повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 107-110).
Ухвалою від 02 серпня 2019 року Одеський апеляційний суд призначив розгляд справи на 23 жовтня 2019 року на 12.00 год.
Ухвалою від 06 листопада 2019 року Одеський апеляційний суд у зв`язку з повторним автоматизованим розподілом судової справи та визначенням іншої колегії суддів, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Рудольф К. С. в інтересах ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року призначив на 28 листопада 2019 року на 11.00 год.
Згідно з довідковим листом секретаря судового засідання від 07 листопада 2019 року, про дату, час та місце слухання справи сповіщені учасники справи (а. с. 122).
Судові повістки-повідомлення вручені Одеській міській раді, Другій одеській державній нотаріальній конторі Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а. с. 126, 127).
Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення про призначення справи до розгляду на 28 листопада 2019 року на 11.00 год., направленого на адресу ОСОБА_1 в матеріалах справи немає.
Заяв чи клопотань щодо розгляду справи апеляційним судом за його відсутності матеріали справи не містять. 
28 листопада 2019 року Одеський апеляційний суд розглянув справу по суті спору за відсутності належного повідомлення позивача.
Таким чином, обґрунтованими є доводи касаційної скарги про те, що справу розглянуто апеляційним судом за відсутності учасника справи - позивача, який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню частково із обов`язкових підстав, а саме у зв`язку з неналежним повідомленням позивача про дату, час і місце судового засідання, решта доводів касаційної скарги Верховним Судом по суті не оцінюється та не переглядається. 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України передбачено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
Оскільки  ОСОБА_1 обґрунтовує касаційну скаргу підставою неповідомлення його про розгляд справи судом апеляційної інстанції, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.
Верховним Судом взято до уваги тривалий час розгляду судами вказаної справи, однак з метою дотримання принципівсправедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 401, 411, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:  	С. Ю. Мартєв     В. А. Стрільчук     І. М. Фаловська