ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7126/20  Номер провадження 22-ц/814/2267/21	Головуючий у 1-й інстанції Гальонкіна Ю. С.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Одринської Т.В., 
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2021 року, -  
В С Т А Н О В И В :
В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , збільшивши позовні вимоги, просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позов мотивовано тим, що 21.02.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та перебуває на утриманні позивачки.
Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в результаті чого припинили фактичні шлюбні відносини та проживають окремо з листопада 2017 року.
Зазначає, що малолітній син потребує значних витрат на всебічний розвиток, харчування та лікування, а заробітна плата, яку отримує позивачка не дає змоги самостійно забезпечувати дитину.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2021 року позов задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 лютого 2015 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 32.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.
Присвоєно після розірвання шлюбу прізвище позивачці  - ОСОБА_5 .
Допущено до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду оскаржене відповідачем в частині вирішення питання про стягнення аліментів.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення в частині розміру аліментів, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , на утримання малолітнього сина   ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,     аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але у розмірі не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Посилається на те, що позивач звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути аліменти виходячи з 1/3 частки доходу відповідача, а не в твердій грошовій сумі. Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Зазначає, що встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі можливо у разі, якщо важко або неможливо визначити розмір аліментів у частці, якщо відповідач має нерегулярний мінливий дохід, одержує мішану заробітну плату, інші обставини, що мають істотне значення. Однак, вказує, що він офіційно працює про що суду було надано відповідну довідку про доходи.
При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції не було враховано матеріальне (фінансове) становище платника аліментів. Визначений судом розмір аліментів для нього буде непосильним тягарем.
05.10.2021 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на те, що при зверненні до суду з позовом позивачем надано ряд копій письмових доказів орієнтовних витрат на дитину, які вона з метою забезпечення нормального рівня підтримання його життєдіяльності та розвитку. Вказує, що відповідач отримує набагато більший дохід, ані ж зазначено в наданій ним довідці. Висновки суду про наявність підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вважає законними та обґрунтованими.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в частці від доходу відповідача. В березні 2021 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з ОСОБА_1 .
Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.
Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що самостійно утримує дитину, забезпечує дитині всебічний розвиток, самостійно сплачує витрати за садочок, дошкільні курси та різного роду гуртки, окрім того, так як дитина часто хворіє та потребує постійного лікування, вона несе значні матеріальні витрати. Вказує, що отримує заробітну плату в розмірі 5000 грн., тому не має можливості забезпечити дитину усім необхідним. Вказує на обов`язок відповідача сплачувати аліменти на утримання сина.
На підтвердження своїх вимог позивач надала суду копії квитанцій про переказ коштів за дитячий садочок та занять в Полтавській міській «Малій академії мистецтв», копії чеків з аптеки, копію довідки ФОП ОСОБА_9 про те, що дитина відвідує курси підготовки до школи, копію медичної картки дитини, копію розрахункового листа за січень 2021 року, копію чека про оплату ремонту телефона (т. 1 а.с. 62-88).
З наданих позивачем доказів не можливо встановити її середній заробіток, оскільки з наданого розрахункового листа за січень 2021 року вбачається, що позивач отримала заробітну плату у розмірі 5867,77 грн. Тобто дохід зазначено лише за один місяць. 
З медичної картки малолітнього ОСОБА_4 , вбачається, що дитина періодично хворіє на ГРИП та застуду, що не свідчить про те, що дитина має вади здоров`я та потребує спеціального догляду чи постійного лікування, у зв`язку з чим необхідні значні матеріальні затрати. 
Звертаючись до суду з даним позовом позивач не надала доказів, які б вказували на матеріальне становище відповідача, наявність на праві власності, володіння у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж понесених відповідачем витрат на придбання майна, сума якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, що в силу ст. ст. 182 СК України, є її обов`язком.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції належним чином не встановив матеріальне становище відповідача, не перевірив фінансову можливість платника аліментів сплачувати заявлену позивачем визначену судом суму аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що копію заяви про збільшення позовних вимог судом на адресу позивача судом направлено не було, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе дослідити долучену до матеріалів апеляційної скарги, копію про доходи відповідача.
Так, з довідки про доходи ОСОБА_10 за лютий – липень 2021 року вбачається. що його середній заробіток складає 4446,97 грн. Доказів того, що відповідач має більший дохід ніж задекларовано в ГУ ДПС у Полтавській області, позивачем не надано.
Із викладеного можна зробити висновок про те, що у сторін майже однаковий рівень фінансових доходів, тому матеріальне становище тотожне.
Погоджуючись частково із доводами апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із того, що за змістом абзацу 3 частини 2 статті 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років. із 1 січня 2021 року — 1921 грн; із 1 липня 2021 року — 2013 грн; із 1 грудня 2021 року — 2100 грн.
Згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та положення статті 182 СК України, апеляційний суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів на утримання дитини, визнавши його у розмірі 2100,00 грн. 
Доводи позивача про те, що виховання дитини потребує значних витрат, оскільки дитині необхідна матеріальна підтримка для достатнього її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, у зв`язку з чим нею понесено витрати на лікування дитини, оплату гуртків, не є визначальним при визначенні розміру аліментів, в розумінні ст . 182 СК України. Такі доводи можуть бути враховані при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.
Колегія суддів звертає увагу, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.
Враховуючи викладене, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2021 року слід змінити, стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2100 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2100 грн (дві тисячі сто гривень), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текс постанови виготовлено 11 листопада 2021 року.
Головуючий                  Т.В. Одринська
Судді                   В.П. Пікуль
                                                                        О.О. Панченко