ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/537/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №700/511/18 Категорія: 310000000 	Пічкур С. Д. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       23 листопада 2021 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 , за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідач – ОСОБА_2 , за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , 

третя особа за первісним та зустрічним позовом – ОСОБА_3 ,

особа, що подає апеляційну скаргу – ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,
                                                      в с т а н о в и в : 

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
ОСОБА_2 звертаючись в суд із зустрічним позовом вказувала, що 07 вересня 2002 року вони із ОСОБА_1 уклали шлюб від якого мають спільних доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні стосунки між ними припинено. За час спільного подружнього життя за спільні кошти було придбане майно і ОСОБА_6 має намір здійснити його поділ в судовому порядку.
Уточнивши свої позовні вимоги просила визнати автомашину Mercedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровану на ОСОБА_1 спільним майном подружжя та включити в перелік майна, яке підлягає до розподілу.
Виділити ОСОБА_2 наступне майно: пральна машина - 5000 грн., умивальник з тумбою - 4000 грн., холодильник - 9000 грн., стіл кухонний - 1000 грн., кухонний куточок 3000 грн., три стільці - 600 грн., кухонна стінка - 10 000 грн., тюль на вікна 2 шт. - 1000 грн., штори - 1500 грн., а всього майна вартістю на 35100 грн., без вартості автомашини.
Виділити ОСОБА_1 майно: стіл письмовий 1000 грн., стінка меблева 15000 грн., комп`ютер - 3500 грн., стіл комп`ютерний - 200 грн., праска - 500 грн., крісла 2 шт. - 1000 грн., килим - 1000 грн., диван 2000 грн., спальня (шкаф, ліжко, 2 тумбочки, тумбочка з дзеркалом) - 15000 грн., шафа-вітальня - 2000 грн., коврова доріжка - 500 грн., тюль на вікно 1 шт. - 500 грн., а всього майна вартістю на 42200 грн., без вартості автомашини.
Виділити автомашину Mercedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 154860 грн. ОСОБА_1 , стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 77 430 грн. та 7100 грн. за перевищення долі. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 1 листопада 2018 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя у якості третьої особи без самостійних вимог на боці позивача за основним позовом і відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 .
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 3 лютого 2020 року була затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Постановою Черкаського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 3 лютого 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію 1/2 частки вартості спільного майна – автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 77 430 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 1198, 50 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на  невідповідність  висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм  матеріального права, просив його  скасувати  в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації 1/2 частини вартості спільного майна – автомобіля Mercedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 77430 грн. та стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 1198,50 грн., прийнявши в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .
Вказував, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи та йому не надсилалися всі копії процесуальних документів, які приймалися судом по справі. Його відзив на зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя взагалі проігноровано судом. Не враховано того, що спірний автомобіль, за яким суд визначив компенсацію ОСОБА_2 , було придбано за його особисті кошти. Суд порушив його права щодо можливості застосування принципу змагальності сторін, відмовивши в задоволенні клопотання про витребування у державного нотаріуса договору купівлі – продажу будинку від 16 жовтня 2007 року. Також, зазначає, що він не надавав своєї згоди на присудження одному з подружжя компенсації за частку в майні.
Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року залучити до участі у даній справі після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , правонаступників ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та малолітню ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_1 . 
Також залучено до участі у даній справі Орган опіки та піклування Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області з наданням висновку в інтересах малолітньої ОСОБА_6 по суті спору в межах своєї компетенції.
Заслухавши ОСОБА_5 , перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Враховуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2020 року переглядається судом апеляційної інстанції лише в частині задоволених вимог ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації 1/2 частки вартості спільного майна – автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 77 430 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1198, 50 грн. 
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 7 вересня 2002 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (т.1 а.с.11).
В період шлюбу народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (т.1 а.с.12, 13).
Як встановлено судом першої інстанції, за даними ЄДРСР, рішенням Лисянського районного суду Черкаської області у справі № 700/468/18, що набрало законної сили 03 грудня 2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 07 вересня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 47, розірвано.
З листа Територіального сервісного центру № 7144 Регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України від 16 листопада 2018 року № 31/23/44-585а вбачається, що згідно комп`ютерної бази даних НАІС, 12 грудня 2012 року за громадянином ОСОБА_1 був зареєстрований автомобіль Mercedes-Benz Vito 109, державний номерний знак НОМЕР_1 , а 23 червня 2018 року вищевказаний автомобіль було знято з обліку та перереєстровано на іншу особу в ТСЦ № 7143 РСЦ МВС в Черкаській області (т.1а.с.93).
23 червня 2018 року між суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю ПП «Карат –Авто», який є комісіонером та діє у відповідності до п.8 Постанови КМУ № 1388 від 7 вересня 1998 року та на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 1923 від 23 червня 2018 року (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено договір купівлі – продажу транспортного засобу № 6588/18/001923, а саме: автомобіль Mercedes-benz vito 109, номер кузова НОМЕР_4 , 2005 року випуску, колір білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 . За домовленістю сторін договору ціна транспортного засобу склала 154 860 грн. (т.1 а.с. 108).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , 23 червня 2018 року за ОСОБА_3 було зареєстровано вищевказаний транспортний засіб із зазначенням реєстраційного номеру ТЗ – НОМЕР_8 (т.1 а.с.76).
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тобто статтею 60 СК України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У справах про поділ спільного майна подружжя необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71  СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина четверта статті 71 СК України). 
Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
За відсутності такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України за умови  звернення  подружжя  (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний  рахунок  суду відповідної грошової суми. У разі  коли  жоден  із  подружжя  не  вчинив  таких  дій,  а неподільні   речі   не  можуть  бути  реально  поділені  між  ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя  в цьому  майні без  його реального поділу  і  залишає майно у їх спільній частковій власності.
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).
Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
За системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.
Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що спірний автомобіль Mercedes-Benz Vito 109, державний номерний знак НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний в період перебування сторін у шлюбі, який в подальшому був відчужений ОСОБА_1 , також в період шлюбу на користь ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи, а саме: листом Територіального сервісного центру № 7144 Регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України від 16 листопада 2018 року № 31/23/44-585а; договір купівлі – продажу транспортного засобу № 6588/18/001923 від 23 червня 2018 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення компенсації із ОСОБА_1 1/2 частки вартості спільного майна – автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 77 430 грн., прийшов до помилкового висновку, оскільки дане майно було як придбане так і продано в період шлюбу і доказів того, що відповідач здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, матеріали справи не містять.
Матеріали справи не містять доказів оскарження правочину на підставі якого був відчужений спірний автомобіль.
Також, відсутні належні та допустимі докази того, що спірний автомобіль був придбаний за особисті кошти відповідача, як він стверджує. Надане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом не свідчить про придбання ним автомобіля за особисті кошти (т.3 а.с. 76). 
Відповідно до статей 12, 81 чинного ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків ( стаття 76 ЦПК України)
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію 1/2 частки вартості спільного майна – автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 77 430 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1198, 50 грн. підлягає до скасування з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В решті рішення суду не оскаржувалося, а тому судом апеляційної інстанції не переглядалося.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2020 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації 1/2 частки вартості спільного майна – автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 77 430 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1198, 50 грн. скасувати.
Прийняти в цій частині нову постанову.
Відмовити ОСОБА_2 , правонаступниками якої є ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , малолітня ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_1 , в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення компенсації 1/2 частки вартості спільного майна – автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 77 430 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2021 року.

Судді: Н. І. Гончар 

Ю. В. Сіренко

Т. Л. Фетісова