П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7630/21	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року по справі №420/7630/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнанння протиправними дій щодо відмови оформленої листом,-

                              В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:
– визнати протиправними дії ГУ ПФУ з відмови йому – ОСОБА_1 , листом №6649-6409/О-02/8-1500/21 від 23 квітня 2021 року, у проведенні перерахунку пенсії з 05.03.2019 та з 01.02.2020 з урахуванням нових розмірів грошового забезпечення, що зазначені в довідках Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.03.2021  про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 та станом на 01.02.2020; 
– зобов`язати ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії йому – ОСОБА_1 , з 05.03.2019  та з 01.02.2020  з урахуванням нових розмірів грошового забезпечення, що зазначені в оновлених довідках Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.03.2021  про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05.03.2019  та станом на 01.02.2020, без обмеження її максимального розміру та зі сплатою йому – ОСОБА_1 , суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, за період з 01.04.2019 та з 01.02.2020  по день фактичного проведення перерахунку. 
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивачу як пенсіонеру, якій отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закону України №2262-ХІІ), з 01.01.2018 пенсія перерахована, виходячи з наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років, тобто не були включені додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Верховного суду від 12.11.2019 по справі №826/3858/18 визнано протиправними та не чинними пункти 1,2,6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова Кабінету Міністрів України №103) та зміни до пункту 5 додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок №45).
Крім того, Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови КМУ №103, що відновлює дію пункту 4 постанови «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі   Постанова Кабінету Міністрів України №704) в редакції від 30.08.2017 року, яка передбачала розрахунок військовослужбовцям розміру посадового окладу та за окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом.
Позивач вказує, що він звернувся до ООТЦКСП із заявою про видачу довідок про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року та станом на 01.02.2020 року, розрахованого відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №740, проте йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 по справі 420/10882/20 зобов`язано Одеський ОТЦКСП надати йому та відповідачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року та станом на 01 лютого 2020 року. 
Одеським ОТЦКСП на виконання судового рішення надані оновлені довідки, які надані до ГУ ПФУ, проте ГУ ПФУ відмовив у перерахунку пенсії. 
Позивач вважає таки дії відповідача протиправними, оскільки він має право на перерахунок пенсії з додатковими видами грошового забезпечення у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України № 2262-ХІІ, Порядку №45.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки ст.63 Закону України №2262-ХІІ посилається на Порядок №45, яким встановлено, що перерахунок пенсій провадиться на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про перерахунок пенсій формуються списки, на підставі яких готуються довідки відповідними уповноваженими органами.
Позивачу на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, уповноваженим органом передана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку позивачу пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” за нормами, чинними на 01.03.2018.
На виконання вищезазначеної Постанови №103 ГУ ПФУ в березні 2018 проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
До ГУ ПФУ надійшла оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача на виконання рішення суду. Представник вважає, що довідка видана з порушенням Порядку.
Представник відповідача також зауважував, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, визнані протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103, проте Кабінет Міністрів України рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку пенсії не приймалось, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі повторно наданих довідок. Крім того, вимога про перерахунок пенсій з 05.03.2021 не відповідає законодавству, оскільки перерахунок здійснюється з першого числа наступного місяця. 
Також на думку представника відповідача позивачем пропущений строк звернення до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 03 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнив частково. 
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 за оновленою довідкою №ЮО 94178 від 29.03.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, наданою Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, вирішити питання про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.2019 ОСОБА_1 на підставі нової довідки №ЮО 94178 від 29.03.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, наданою Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачу призначена пенсія до набрання чинності нормативно-правовими актами, якими встановлені обмеження пенсії, а тому, відповідно перерахунок пенсії позивача має бути здійснений без обмеження максимальним розміром. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що пенсія позивача не досягає максимального розміру та відповідачем не обмежено розмір пенсії позивача, а тому, відсутні підстави для задоволення позову в частині перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру. Крім того, відповідач вказує, що розмір пенсії позивача підлягає обмеженню на підставі статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка неконституційною не визнавалась, є чинною та обов`язковою до виконання органами Пенсійного фонду України.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ та до перерахунку пенсії відповідно до постанови №103 його пенсія була розрахована з грошового забезпечення, у склад якого входили посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років, а також додаткові види грошового забезпечення. 
На умовах та у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №103, здійснено перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку основний розмір пенсії з 01.01.2018 розрахований з грошового забезпечення, яке складено з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу. Таким чином, перерахунок пенсії позивач був здійснений зі складових грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №103, та в нього не були включені всі додаткові види грошового забезпечення. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції від 05.03.2019 року, визнані протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103   та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України №103.
Крім того, Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України №103
Позивач вважаючи, що з дня набранням законної сили судовими рішенням у справах №826/3858/18, №826/6453/18 повинно бути поновлено встановлене Законом №2262-ХІІ, його право на перерахунок пенсії з врахуванням всіх складових грошового забезпечення, звернувся до ООТЦКСП із заявою про видачу довідок про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року та станом на 01 лютого 2020 року, розрахованого відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №740, проте йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021  по справі №420/10882/20 зобов`язано Одеський ОТЦКСП надати ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії станом на 31 грудня 2017 року, для проведення перерахунку пенсії та довідку станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, для проведення перерахунку пенсії.
На виконання   постанови суду по справі №420/10882/20 позивачу надані довідки №ЮО 94178 від 29.03.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та № ЮО 94178 від 29.03.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2020 .
ГУ ПФУ не здійснило перерахунок пенсії позивачу, у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в частині позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вимога позивача про проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру є передчасною, разом з тим в цієї частині права позивача не порушувались.
Також, суд першої інстанції зазначав, що в постанові по справі №200/9195/19-а від 04 листопада 2020 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що зі змісту Закону №1774-VIII вбачається, що ним вносилися зміни до низки законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Отже, таким приписом законодавець заборонив застосовувати розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів. Водночас пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII законодавець передбачив, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року. З прийняттям Закону № 1774-VIII в Україні було змінено підхід щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини не лише при визначенні посадових окладів, а й щодо розрахунку всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, у даній справі колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні позову щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру.
Відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (редакція від 19.06.2011, підстава - 2857-VI) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом.
Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011 року, у статті 43 Закону України «Про пенсійне  забезпечення  осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі  заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016) у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини п`ятої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.
У рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12 квітня 2016 року № 1080-VIII статтю 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню  її  перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).
Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими  максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч. 7 ст. 43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Проте, на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, а саме станом на 01.01.2017, ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016 Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.
Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.
Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016 є такими, що втратили чинність.
Це означає, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положень про те,  що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, що повністю спростовує доводи відповідача щодо застосування наведених норм матеріального права.
Правова позиція апеляційного суду у даній справі цілком відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, викладеним, зокрема, у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо обґрунтованості заявлених вимог та протиправності дій відповідача щодо обмеження призначеної та перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Що стосується посилань суду першої інстанції на передчасність заявлених вимог щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром,  колегія суддів зазначає, що, як у відзиві на позовну заяву, так і у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вказує на те, що пенсія позивача підлягає виплаті з обмеженням її максимального розміру - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, відповідач у даній справі оспорює право позивача на перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру,  а тому, це питання є предметом розгляду даної справи та підлягає оцінці судом, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.
Враховуючи, що судом першої інстанції у даній справі встановлено протиправність дій відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.
З огляду на викладене, враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог, які стосуються перерахунку та виплати пенсії без обмеження розміром, із прийняттям у вказаній частині нового рішення, яким задовольнити відповідну частину вимог.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, ––
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року по справі №420/7630/21 в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог, які стосуються перерахунку та виплати пенсії без обмеження розміром скасувати та прийняти у вказаній частині нове рішення, яким задовольнити відповідну частину вимог.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 належної пенсії без обмеження її максимальним розміром.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року залишити без змін. 
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.