ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/16654/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
 за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року (суддя Ільков В.В.) по справі №160/16654/21 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (правонаступник Олександрівської сільської ради) про визнання протиправним та скасування рішення, -
                                                 в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення сесії Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 04338782) № 44-43-VІІ від 23.10.2020 року “Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 ”.
Підставами вказаного позову визначено те, що вказане рішення є протиправним та порушує права позивача, оскільки фактично стосується тієї ж земельної ділянки, яку передано позивачу в оренду на підставі укладеного договору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.170 КАС України.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлений спір не є справою адміністративної юрисдикції, оскільки спірні відносини стосуються права цивільного, захист якого підлягає в порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що переданий на вирішення суду спір не є справою адміністративної юрисдикції. Скаржник вказує на те, що у спірному випадку, отримавши дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ОСОБА_2 не набув жодного права відносно цієї земельної ділянки, у зв`язку з чим посилання суду першої інстанції на те, що спірні відносно є приватноправовими, скаржник вважає безпідставними. Скаржник також вказує на те, що у спірному випадку  селищна рада, відповідач у справі, є суб`єктом владних повноважень, який реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, пов`язаною із повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність 
(користування). Таким чином, як зазначає скаржник, цей спір виник внаслідок управлінської діяльності суб`єкта владних повноважень та в своїй основі цей спір має публічно-правовий характер. Отже, за позицією позивача, вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що за клопотанням   ОСОБА_2 від 01.10.2020 року рішенням сесії Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 44-43-VІІ від 23.10.2020 року, було надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, яка знаходиться в селі Олександрівка, з цільовим призначенням - 01.03. для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1221481000:01:013:0063.
Наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.06.2016 року № 4-3130/15-16-СГ ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 19,6777 га, кадастровий номер 1221481000:01:013:0063 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства.
На підставі цього наказу між позивачем ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 39835428) було укладено договір №12/07/16-ДО від 12.07.2016 оренди земельної ділянки площею 19,6777 га, кадастровий номер 1221481000:01:013:0063, для ведення фермерського господарства терміном на 25 років.
Право оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано згідно вимог ст. 125 Земельного Кодексу України та відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису іншого речового права 41362545 від 26.03.2021 року. 
Позивач вказуючи на те, що земельна ділянка, на яку рішенням Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 23.10.2020 № 44-43-VII надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , належить йому на праві оренди, що свідчить про порушення його прав, звернувся із позовом до суду.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлений спір не є справою адміністративної юрисдикції, оскільки спірні правовідносини стосуються особистих майнових прав, тобто прав цивільних, захист яких підлягає в порядку цивільного судочинства.
При цьому судом першої інстанції також було встановлено те, що ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера”, третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Николаєва Марина Володимирівна про скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 року   відкрито провадження у справі №175/2430/17 за позовом     ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера”, третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Николаєва Марина Володимирівна про скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Призначено розгляд справи на 29.09.2021 року. 
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що переданий на вирішення суду спір не є справою адміністративної юрисдикції, з огляду на таке.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;
Публічно-правовий спір – спір, у якому:
- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать, зокрема, спори, які виникли між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, надаючи дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем рішення стосувалося прав та обов`язків іншої особи, а не позивача.
Крім цього, ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
У свою чергу, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.
Як свідчать встановлені обставини у цій справі, спірні відносини між сторонами не мають ознак публічно-правового спору, навпаки, характер цих правовідносин вказує про наявність приватноправового спору, який полягає у тому, що позивач, який є користувачем земельної ділянки, вважає, що рішення відповідача, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , порушуються його права як користувача земельної ділянки.
Отже, спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а випливає із захисту позивачем свого права як користувача земельної ділянки, тобто права цивільного.
При цьому, встановлені обставини справи також свідчать про те, що між особою, якій надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та позивачем у цій справі існує цивільний спір щодо правомірності реєстрації права ОСОБА_1 на користування земельної ділянки з кадастровим номером 1221481000:01:013:0063.
Тобто, встановлені обставини справи свідчать про те, що оскарження рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо цього ж нерухомого майна з іншою особою. Такий спір має приватно-правовий характер. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказаний спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, оскільки приписами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлено правило про захист прав, зокрема, що виникають із земельних відносин, у порядку цивільного судочинства.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №160/2217/21, якою, на його думку, розглянуті аналогічні відносини і суд зазначив, що такі правовідносини мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки висновки суду у справі №160/2217/21 стосувалися правовідносин, які не характеризувалися наявністю у особи права користування земельною ділянкою, а у спірному випадку таке право позивач має.
Ураховуючи викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржена ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.321, 322, 325 КАС України, суд,-

    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року по справі №160/16654/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст..329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 30.11.2021
Повний текст судового рішення складено 01.12.2021
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк