КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            
справа №757/58865/19-ц                                                                  головуючий у суді І інстанції Батрин О.В.
провадження №22-ц/824/16760/2021                                             головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
14 грудня 2021 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів, стягнення суми вкладу, процентів за депозитним договором, трьох процентів річних, неустойки (пені),
  ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів, стягнення суми вкладу, процентів за депозитним договором, трьох процентів річних, неустойки (пені).
В судовому засіданні 05 жовтня 2021 року представник відповідача Кобзар Ю.Б. заявила клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5115/17-ц за позовом вкладника до АТ КБ «Приватбанк`про стягнення процентів, 3% річних, неустойки (пені) за договором банківського вкладу, оскільки вказані справи між собою подібні, місять аналогічні вимоги в частині стягнення з банку неустойки (пені), нарахованої позивачем на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів, стягнення суми вкладу, процентів за депозитним договором, трьох процентів річних, неустойки (пені) до закінчення перегляду в каса ційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №320/5115/17-ц за позовом фізичної особи до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів, 3%річних, неустойки (пені) за договором банківського вкладу.
 Не погодившись із вказаним судовим рішенням,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що розгляд клопотання про зупинення провадження проводився без участі позивачки, яка таке клопотання не отримувала та не була з ним ознайомлена. Вважає, що у даній справі та у справі №320/5115/17-ц є різна процесуальна позиція в частині невизнання позову, яка викладена відповідачем у відзиві на позов у даній справі, що виключає необхідність зупинення провадження. Звертає увагу суду на те, що у оскаржуваній ухвалі не зазначено про те, яким чином може вплинути справа №320/5115/17-ц при позиції відповідача у даній справі щодо невизнання позову через існування нового боржника, викладеній в письмових поясненнях від 22.03.2021 року про укладення ПАТ КБ "Приват Банк" та ТОВ "Фінілон" договору про переведення боргу за зобов`язаннями Банку щодо виплати коштів за договором банківського вкладу, який є предметом даної справи.       
Учасники справи відзиви на апеляційну скаргу, у встановлений судом строк, не подали.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції керувався п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України та п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, і обґрунтовував свої висновки тим, що правовідносини у справі, що знаходиться на перегляді судом касаційної інстанції, мають подібні правовідносини, зокрема, тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, зокрема, що стягнення пені з банку, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення за подібними правовідносинами. Крім того, суд першої інстанції посилався на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 752/25444/18 щодо підстав зупинення провадження у справі
Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону. 
Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», у якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором банківського вкладу SAMDN01000717451235 від 20.06.2013 року в розмірі 665469, 84 доларів США, проценти за період 20.09.2013 року по 01.11.2019 року в розмірі 224921,70 доларів США, 3% річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 1336541,60 грн та пеню на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" у розмірі 16459229,90 грн.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року зупинено провадження у даній цивільній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №320/5115/17-ц за позовом фізичної особи до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів, 3%річних, неустойки (пені) за договором банківського вкладу.
Встановлено що у справі №320/5115/17-ц позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», у якому просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» проценти за договорами банківського вкладу в розмірі 9439,50 доларів США та 31588,50 доларів США, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідно до статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» - 16391401,95 грн і три проценти річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України - 442241,47 грн.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до п. 10. ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: - чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; - чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Подібні висновки викладено у постанові Вкрховного Суду від 17 червня 2021 року у справі №357/9123/18 (провадження № 61-4806св21).
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у даній справі, оскільки у справі, яка перебуває на розгляді у Великій Палаті Верховного Суду предметом позову є стягнення відсотків, пені та трьох відсотків річних. У даній справі основною вимогою є стягнення суми вкладу за договором банківського вкладу SAMDN01000717451235 від 20.06.2013 року в розмірі 665469,84 доларів США, а похідними вимогами є стягнення процентів, 3% річних та пені.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог п. 14 ч. 1 ст. 253 п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, оскільки позовні вимоги у даній справі не є релевантними з позовними вимогами та предметом позову у справі,  яка перебуває на розгляді у Великій Палаті Верховного Суду
Відтак, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у даній справі та не вірно застосував положення п. 14 ч. 1 ст. 253 та п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України. 
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року скасувати повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів, стягнення процентів за депозитним договором, трьох процентів річних, неустойки (пені) - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.
Повний текст постанови складено «15» грудня 2021 року.
 
Головуючий суддя	Л.П. Сушко    	
Судді	Д.Р. Гаращенко    	
 	О.І. Сліпченко