ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 грудня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/7183/21
Головуючий у першій інстанції – Маринченко О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1490/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                  головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                  суддів:  Скрипки А.А., Харечко Л.К.                                  
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (суддя Маринченко О.А.), ухвалене о 09 год. 36 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 08 вересня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання; загалом продовжувати стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на двох доньок. Позов мотивовано тим, що 06 жовтня 2001 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено шлюб, який розірвано 14 лютого 2011 року. Від шлюбу сторони мають двох доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається на 1 курсі Київського Національного Університету будівництва та Архітектури на архітектурному факультеті, денна форма навчання на бюджетній основі, та неповнолітню доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За попередньою домовленістю і згідно з рішенням суду від 14 лютого 2011 року відповідач надає аліменти у розмірі 1/2 частини від його доходів щомісяця. Позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період її навчання в Київському національному університеті будівництва і архітектури до 30 червня 2024 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 01 липня 2021 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн; рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання. Рішення суду мотивовано тим, що, враховуючи вимоги закону, обов`язок обох батьків утримувати доньку, матеріальне становище відповідача, що з відповідача ще стягуються аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також те, що донька сторін ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі навчання і хоча на бюджетній основі, однак потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, суд вважав за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 1/8 частини. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що наразі з нього продовжують стягуватися аліменти в розмірі 1/4 частини доходів на молодшу дитину, батьки несуть рівні обов`язки щодо утримання дітей, позивачка є працездатною особою, але офіційно не працює близько 20 років, придбала квартиру і автомобіль. ОСОБА_2 посилається, що він надавав і надаватиме дітям матеріальну допомогу, але прийняте рішення суду вважає незаконним і необґрунтованим.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Позивачка вказує, що відповідач не бере участі у справах піклування, виховання, навчання, лікування і оздоровлення дітей, активної участі у житті дітей не приймає, фактично єдиним вкладом у розвиток дітей є подарунки на свята та фінансова підтримка у вигляді сплати аліментів. За доводами ОСОБА_1 , судом мали бути враховані проїзд до навчального закладу до іншої місцевості, проживання за місцем знаходження навчального закладу. Позивачка вважає, що судом винесено обґрунтоване рішення про визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу, як такого, що може дозволити покрити об`єктивні витрати на забезпечення гармонійного розвитку дитини та її навчання.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки фактично рішення суду оскаржується в частині задоволених позовних вимог, воно не переглядається судом апеляційної інстанції в частині відмовлених позовних вимог.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає. 
По справі встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з 06 жовтня 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 лютого 2011 року (а.с.5, 6-8).
Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.3, 4). 
У 2011 році Деснянським районним судом м.Чернігова було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2010 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.10).
Відповідно до довідки №763 від 17 травня 2021 року ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання (а.с.11).
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків.  
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів.
Вбачається, що з ОСОБА_2 на даний час стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. З урахуванням оскаржуваного рішення суду загальний розмір аліментів на обох доньок становитиме 5/12 (1/4 + 1/6) частин всіх видів заробітку (доходів) відповідача, тобто майже 42% всіх доходів.
Сторони не заперечують, що старша донька сторін ОСОБА_3 навчається на безоплатній основі, її місцем реєстрації та проживанням є місто Чернігів.
ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням доньки (на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо).  Наведені відомості з Реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави підтверджують отримання відповідачем доходу, від якого розмір утримуваних аліментів є значним. Позивачка ж не надала до суду доказів щодо отримання нею прибутків.
З урахуванням вищевказаного та обов`язку утримання повнолітньої доньки обома батьками, а також сплатою відповідачем аліментів на неповнолітню доньку, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити визначений судом першої інстанції розмір стягнутих аліментів з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/8 частини всіх його доходів, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. 
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, сплачений ОСОБА_2 за апеляційний розгляд справи судовий збір у розмірі 1362 грн налжеть компенсувати йому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 376 ч.1 п.4, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2021 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на повнолітню доньку з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Компенсувати ОСОБА_2 1362 грн судового збору за апеляційний розгляд справи за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:                                                             Судді: