ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/2219/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/4240/21 Категорія:  	Кондрацька Н. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Бондаренко С. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 грудня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу    ОСОБА_1  на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року, постановлену в складі судді Кондрацької Н.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович про визнання договору дарування недійсним, -
в с т а н о в и в :
У липні 2021 року ОСОБА_3  звернулась  до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович про визнання договору дарування недійсним.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач на підставі договору дарування від 29 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.О.,  подарувала 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_4 є позивач та відповідач у даній справі.
Позивач вказує, що укладаючи вказаний договір дарування вона, страждаючи на психічну хворобу, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На підставі викладеного позивач просила суд визнати недійсним договір дарування від 29 листопада 2017 року, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.РО. під реєстраційним номером № 5410.
Припинити право приватної власності ОСОБА_4 на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , зареєстроване на підставі вказаного договору дарування.
В судовому засіданні 13 жовтня 2021 року представник позивача заявив клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року призначено у даній справі судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання: 
Чи розуміла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та чи могла керувати ними станом на 29 листопада 2017 року під час укладання нотаріально посвідченого договору дарування від 29 листопада 2017 року, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком Сергієм Олександровичем під реєстраційним номером № 5410?
Проведення експертизи доручено Комунальному некомерційному закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради (20708 Черкаська область м. Сміла вул. Павлова, 46).
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Призначаючи експертизу суд виходив з того, що законом передбачено проведення експертизи особі якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу про призначення судово - психіатричної експертизи скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані чи докази хвороби позивача та суду не надано жодних документів, на підстав яких повинна проводитись судово-психіатрична експертиза. На час відкриття провадження у даній справі ОСОБА_3 вже перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з проведенням відносно неї судово - психіатричної експертизи в іншій справі (№ 711/3858/21), в якій вже є висновок експерта від 24 вересня 2021 року, а чергове клопотання представника позивача про призначення ще однієї експертизи є зловживанням процесуальними правами.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 , посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, має ознаки зловживання процесуальними правами, просить залишити її без задоволення, ухвалу суду без змін та визнати подання апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами, а судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги стягнути з відповідача. Зокрема вказує, що посилання апелянта на те, що в матеріалах справи № 711/3858/21 є подібний висновок експерта не заслуговують на увагу, оскільки вказана справа розглядалась за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_3 недієздатною, експертиза була призначена за клопотанням ОСОБА_6 , яка не є учасником у справі в якій постановлена оскаржувана ухвала, тому подання представником позивача ОСОБА_3 клопотання про призначення експертизи не може розглядатися судом в якості зловживання правом в розумінні приписів ст. 44 ЦПК України.
Встановлення факту достатності чи недостатності матеріалів, переданих судом для проведення експертизи, віднесено судом до процесуальних повноважень експерта, а способом усунення недостатності наданих матеріалів є подання експертом відповідного клопотання до суду, тому позиція апелянта щодо визначення недостатності матеріалів для проведення експертизи є надуманою.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Предметом позову в межах даної справи є вимога позивача про визнання договору дарування укладеного між нею та ОСОБА_4 недійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона страждаючи на психічну хворобу, перебуваючи в хворобливому стані, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними уклала оспорюваний договір.
Відповідно до статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.
Разом з тим, вказана норма права не може встановлювати призначення такої експертизи як психіатрична без будь-якого обмеження, оскільки такий підхід до вирішення вказаного питання призводить до того, що зазначена експертиза буде призначена будь-якій особі, а це є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Суперечливість цієї норми процесуального права вбачається із іншої норми права, а саме частини 1 статті 298 ЦПК України, що знаходиться в главі 2 з назвою «Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи» згідно якої суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
Як у даній справі так і у справі про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи необхідно встановлювати психічний стан особи, що знову вказує на суперечливість норм процесуального права.
Тому з системного аналізу норм як національного права так і міжнародного права, суд, приходить до висновку, що для призначення психіатричної експертизи стороні у справі , матеріали справи мають містити дані про психічний розлад здоров`я фізичної особи.
З матеріалів справи вбачається, що на час постановлення судом ухвали про призначення судово-психіатричної експертизи жодного доказу який вказував би про наявність у ОСОБА_3 психічного розладу здоров`я не надано, а відтак призначення зазначеної експертизи є передчасним.
Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
Оскільки апеляційний суд встановив обґрунтованість поданої апеляційної скарги, доводи зазначені у відзиві щодо зловживання апелянтом процесуальними правами є безпідставними.
Суд першої інстанції в повній мірі обставини справи та норми права не врахував, та передчасно прийшов до висновку про призначення у справі судової - психіатричної експертизи.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 368, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року - скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович про визнання договору дарування недійсним направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 16 грудня 2021 року.

Судді