УХВАЛА
03 грудня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/1854/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю., 
розглядаючи касаційну скаргу Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 (колегія суддів: Радіонова О. О., Зубченко І. В., Чернота Л. Ф.) та рішення Господарського суду Харківської області від 08.07.2021 (суддя Жигалкін І.П.) у справі
за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескаль" про стягнення 2 879 091,72 грн, 
ВСТАНОВИВ:
Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескаль" (далі - ТОВ "Ескаль") про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 2   879   091,72   грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для застосування статті 1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки ТОВ "Ескаль" використовує земельну ділянку площею 2,7566 га, кадастровий номер 6310137200:02:023:0018 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «А-2», літ. «Е-3», літ. «Ж-1», літ. «Ж1-3», літ. Ж2-3», літ. «Ж3-3», літ. «П-1», літ. «Х-1», літ. Ц-1» по вул. Лозівський, 3 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав. При цьому у період з 01.04.2020 по 31.03.2021 товариство не сплачувало за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок позивача як власника земельної ділянки майно-грошові кошти у розмірі орендної плати.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.07.2021 в позові відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на дату подання позивачем позову, земельна ділянка, кадастровий номер 6310137200:02:023:0014, площею 3,2951 га існує як об`єкт цивільних прав, її державна реєстрація, як об`єкта цивільного права, не припинена. На цій земельній ділянці знаходяться будівлі літ. «А-2». «Б-2», «В-1», «Г-1», «Д-1», «Е-3», «Ж-1», «Ж1-3», Ж2-3», та літ. «П-1», літ. «М-1», власник яких до того ж не вказаний. Позивачем не надано доказів існування інших земельних ділянок, як об`єктів цивільних прав, які були створені внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:02:023:0014; не надано доказів про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:02:023:0014.
Суд зазначив, що позивачем не доведений факт користування відповідачем у спірний період земельною ділянкою площею 2,7656 га, кадастровий номер 6310137200:02:023:0018, яка не є сформованою відповідно до вимог статей 79, 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України); позивачем також не надано доказів державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, кадастровий номер 6310137200:02:023:0018; не доведений факт відсутності на земельній ділянці площею 2,7656 га об`єктів нерухомого майна, власником яких є інші юридичні та фізичні особи; розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності на території не відповідає вимогам Порядку грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, та вказаний розрахунок зроблений без урахування обставин наявності на земельній ділянці нерухомого мана, яке належить іншим власникам; позивачем не обґрунтований розмір земельної ділянки та не доведений розмір заявлених до стягнення позовних вимог.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Харківської міської ради у касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статей 1212-1214 ЦК України, статті 79-1ЗК України, а також прийняттям судових рішень без урахування висновків щодо застосування зазначених норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Скаржник також наголошує на не дослідженні судами зібраних у справі доказів.
Ухвалою від 18.11.2021 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
При вивченні касаційної скарги колегією суддів встановлено, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 01.07.2021 прийняв до розгляду справу № 646/4738/19 за позовом Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Кот Тетяни Вікторівни на постанову Харківського апеляційного суду від 29.10.2020, передану на розгляд об`єднаної палати Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду на підставі статей 403, 404 Цивільного процесуального кодексу України.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.04.2021 у справі № 645/1040/19 (провадження № 61-19442 св 20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 646/4546/19 (провадження № 61-7171 св 20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 у справі № 463/12532/18 (провадження № 61-21651 св 19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 (провадження № 61-13423 св 19) застосовано принципово різний підхід для вирішення справ, що випливають із одних і тих правовідносин, в яких один і той самий предмет спору, та які врегульовані одними і тими самими нормами права, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом шляхом відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викликана тим, що колегії суддів з різних судових палат у наведених вище судових рішеннях дійшли протилежних висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме:
- одна колегія суддів дійшла правового висновку про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові; 
- інша колегія суддів, установивши, що фактичний розмір земельної ділянки визначено актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, складеним Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку.
Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції принципово різного підходу до вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, різне застосування положень закону, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом, так як, застосовуючи положення статті 79-1 ЗК України до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним збереженням коштів, помилковим буде врахування лише положень щодо сформованості земельної ділянки. 
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі №   922/1854/21, до розгляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду. 
Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Провадження у справі № 922/1854/21 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Є. В. Краснов
Суддя                                                                                          Г. М. Мачульський
Суддя                                                                                          В. Ю. Уркевич