УХВАЛА

30 вересня 2021 року 

м. Київ

Справа №  910/4070/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,
розглянувши заяву судді Малашенкової Т.М. про самовідвід 
за касаційною скаргою акціонерного товариства "Укргазвидобування"
на рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021
у справі № 910/4070/21
за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Конкорд"
до акціонерного товариства "Укргазвидобування"
про стягнення 6  855  356,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - АТ  "Укргазвидобування") 20.09.2021 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 у справі №  910/4070/21.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021 для розгляду справи № 910/4070/21 визначено колегію суддів у складі: Колос І.Б. - (головуючий), Малашенкова Т.М., Бенедисюк І.М.
Суддею Верховного Суду Малашенковою  Т.М. 30.09.2021 подано заяву про самовідвід від участі у розгляді справи №  910/4070/21 у порядку пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Вказана заява мотивована з посиланням на: суб`єктний склад сторін, зокрема з огляду на особу представника сторони, який приймав участь у справі (Багрій К.В.) та службову діяльність конкретного судді, зокрема факт перебування з даною особою у складі засновників ТОВ «Столичний адвокатський альянс», перебування у партнерських відносинах певний час, необхідність уникнення будь-яких ймовірних сумнівів у сторін та інших учасників судового процесу щодо неупередженості та об`єктивності судді Верховного Суду, враховуючи обставини у цій справі.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Частиною першою статті 38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. 
Відповідно до частини першої статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №  9901/22/17).
Наявність безсторонності для цілей передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Неупередженість судді має виходити з його поведінки, тобто він повинен не тільки бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.
Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Отже, з урахуванням обставин, про які йдеться у заяві про самовідвід, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості або об`єктивності при розгляді касаційної скарги АТ  "Укргазвидобування" зі справи №  910/4070/21, заява судді Малашенкової  Т.М. від 30.09.2021 про самовідвід, на підставі пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Малашенкової  Т.М. від 30.09.2021 про самовідвід у справі №  910/4070/21 задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена з окремою думкою судді Колос І.Б.

Суддя                                                                                          І.  Колос

Суддя                                                                                          І.  Бенедисюк

Суддя                                                                                          Т.  Малашенкова