ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 листопада 2021 року 	м.Дніпро	справа № 160/4564/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                                  від 26 травня 2021 року у справі № 160/4564/21 (суддя Рябчук О.С., повний текст рішення складено 26.05.2021р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправною бездіяльність та стягнення частини разової грошової допомоги до 5 травня,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради (далі - відповідач) щодо не нарахування та невиплати недоплаченої частини щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в загальному розмірі 6 800 грн.;
- стягнути з відповідача за рахунок коштів державного бюджету на користь позивача недоотриману частину разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 6 800 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що йому, як учаснику бойових дій, була виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1 390 грн. Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату не виплаченої частини разової грошової допомоги. Проте, відповіді не отримав. Вказував, що відповідач протиправно виплатив вказану допомогу у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», на підставі пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України. Водночас, у 2020 році після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 позивач набув право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, передбаченому ст.12 Закону № 3551-XII.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня                     2021 року задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоплаченої частини щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язано Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми допомоги до 5 травня за 2020 рік.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині обраного способу захисту порушеного права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 6 800 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в спірному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права позивача є стягнення з відповідача на його користь недоплаченої частини допомоги, оскільки, як вважає скаржник, це забезпечить повне поновлення порушеного права та унеможливить необхідність звернення до суду вдруге.
Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.12.2015р. та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.
ОСОБА_1 звернувся до КЗ «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» з заявою від 15.03.2021р. про перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.
Станом на час подання позову, письмової відповіді на свою заяву позивач від відповідача не отримав.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати недоплаченої частини щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправною, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з дня прийняття 27.02.2020 Конституційним Судом України рішення № 3-р/2020 у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. З цих підстав суд дійшов висновку, що відповідач, здійснивши в 2020 році виплату позивачу грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж визначено Законом № 3551-ХІІ, порушив право останнього на отримання такої допомоги у належному розмірі.
Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд першої інстанції дійшов висновку, що в спірному випадку порушене право позивача має бути відновлено у спосіб зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, з урахуванням раніше виплаченої суми.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обраного способу захисту порушених прав, враховуючи наступне.
Визначаючи межі перегляду справи, колегія суддів виходить з того, що сторонами не оспорюється рішення суду першої інстанції в частині визнання права позивача на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а позивачем, з огляду на наведені ним аргументи та вимоги апеляційної скарги, судове рішення оскаржено в частині обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права.
Отже, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, за наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції, на предмет його законної та обґрунтованості, в частині визначеного способу захисту порушеного права.
Так, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вимоги про “стягнення” недоплаченої частини грошової допомоги та “зобов`язання нарахувати та виплатити” разову грошову допомогу (у розмірі, визначеному ст.12 Закону №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV) є двома різними способами захисту порушеного права (що, окрім іншого, передбачає відмінний механізм їх виконання/реалізації).
У спірному випадку позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік.
Слід зазначити, що право вибору заявляти ті чи інші вимоги належить позивачу.
В той же час, саме суд, який розглядає спір по суті, наділений повноваженнями щодо обрання із декілька можливих способів захисту права, одного, який відповідає суті спірним відносинам та який найбільш ефективно відновить порушене право.
В даному випадку, суд першої інстанції, визнавши право позивача на разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як то передбачено Законом №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV, також встановив, що у 2020 році позивачу разова грошова допомога до 05 травня не була виплачена (та, відповідно, і не була нарахована) відповідачем у визначеному Законом №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV розмірі.
Отже за умови того, що відповідачем разова грошова допомога до 05 травня за 2020 рік у визначеному Законом розмірі нарахована не була, а повноваженнями щодо нарахування разової грошової допомоги до 05 травня наділений відповідач, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту права у спірному випадку є зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми допомоги до 5 травня за 2020 рік.
Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно обрано спосіб захисту порушеного права, який відповідає як суті спірних відносин, так і забезпечує поновлення права позивача на виплату щорічної разової грошової до 5 травня у розмірі, що визначений Законом №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня                     2021 року у справі № 160/4564/21 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак