ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 711/679/21		
Провадження № 22-ц/821/1774/21		
Категорія: 310020000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.
за участю секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 – адвоката Гончара Сергія Миколайовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року (ухваленого в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Кондрацької Н.М., повний текст рішення складено 29 липня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

29 січня 2021 року представник  ОСОБА_1 – адвокат Чорноіваненко Д.О. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 29 березня 2012 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 
02 квітня 2012 року було відкрито виконавче провадження № ВП32015051 з примусового виконання рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 29 березня 2012 року у справі № 2/2314/1070/2012. 
Позивачка вказує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 19 січня 2021 року, виконаного державним виконавцем, станом на 01 червня 2019 року борг ОСОБА_2 по аліментам складає 46428,93 грн. Станом на 31 грудня 2020 року заборгованість по аліментам складає 72831,71 грн.
Посилаючись на вимоги ст.196 СК України, яка передбачає відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати, ОСОБА_1 вважає, що із відповідача на її користь підлягає стягненню пеня, яка згідно наведеного позивачкою розрахунку за період з вересня 2019 року по березень 2020 року становить 39795,88 грн.
Враховуючи вищевикладене,  ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та уточнившись з позовними вимогами, остаточно просила суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню на заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з вересня 2019 року по березень 2020 року в сумі 39795,88 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року позов - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 пеню на заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 , 2005 року народження, за період з вересня 2019 року по березень 2020 року у розмірі 37391,65 грн.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн. судового збору.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що враховуючи отримані по справі докази та приймаючи до уваги те, що виникнення з вини платника аліментів заборгованості по їх сплаті є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України, у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення із ОСОБА_2 на користь позивачки заборгованості по пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 20 серпня 2021 року представник  ОСОБА_2 – адвокат Гончар С.М., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, із неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким визначити до стягнення з  ОСОБА_2 пені на заборгованість за аліментами на утримання сина ОСОБА_4 , 2005 року народження, за період з вересня 2019 року по березень 2020 року в розмірі 100 % заборгованості за аліментами за цей період, а саме 9491,75 грн.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції при розрахунку заборгованості для розрахунку пені за період з вересня 2019 року по березень 2020 року не врахував законодавчо обмежувальний розмір пені за ці місяці.
На думку особи, що подала апеляційну скаргу, розмір заборгованості за період з вересня 2019 року по березень 2020 року має становити 9491,75 грн. і саме такий розмір має бути застосований як обмежувальний для цілей нарахування пені – 100% заборгованості за період нарахування пені.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Фактичні обставини справи

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 
На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист і постановою старшого державного виконавця Колісник Т.С. Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 02 квітня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 32015051. (а.с. 5, 6)
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко М.В. від 19 січня 2021 року № 3077 на 01 червня 2019 року заборгованість по сплаті аліментів за боржником ОСОБА_2 становить 46428,93 грн., а станом на 01 грудня 2020 року становить 72831,71 грн. (а.с. 7)

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга, подана представником  ОСОБА_2 – адвокатом Гончар С.М. не підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 
На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист і постановою старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 02 квітня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 32015051.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, станом на 01 червня 2019 року заборгованість по сплаті аліментів за боржником ОСОБА_2 становить 46428,93 грн., а станом на 01 грудня 2020 року становить 72831,71 грн.
Наданий державним виконавцем розрахунок про наявний розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_2 в установленому законом порядку не оскаржувався та його дані не спростовані.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) – це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання – сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Такий правовий висновок щодо порядку обчислення пені уразі виникнення заборгованості з сплати аліментів викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).
Звертаючись до суду із позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивачкою ОСОБА_1 додано розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Судом першої інстанції перевірено наданий позивачкою розрахунок заборгованості неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, та з урахуванням оціненої судом сукупності доказів проведено розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів з урахуванням положень статті 196 СК України.
Аргументи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції усталеної практики у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду не можна вважати обгрунтованими, оскільки при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було враховано відповідні висновки Великої Палати Верховного Суду в частині правильного обрахунку розміру пені. 
Таким чином, суд першої інстанції розглянув позов саме в межах заявлених  ОСОБА_1 вимог і на підставі доказів, поданих позивачем і прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для їх часткового задоволення. 
Інші доводи апеляційної скарги, поданої представником  ОСОБА_2 – адвокатом Гончар С.М. суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

        Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу, подану представником  ОСОБА_2 – адвокатом Гончар Сергієм Миколайовичем– залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2021 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів– залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції – залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча          О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

В.О. Єльцов

/текст постанови суду виготовлений 27 жовтня 2021 року/