ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10445/20  Номер провадження 22-ц/814/1778/21	Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2021 року (час ухвалення судового рішення з 09:30:42 год. до 10:18:54 год., дата виготовлення повного тексту рішення – 24 червня 2020р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  Октябрського районного суду м.Полтави від  21 квітня 2021 року призначено по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено експерту Полтавського відділення Харківського НДІ судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України про завідомо неправдивий висновок та про відмову експерта від виконання покладених на нього обов`язків.
На вирішення експерта поставлено наступні питання:
1. Чи збільшено додатковою угодою до Договору про надання споживчого кредиту № 11345164000 від 13.05.2008 року обсяг відповідальності ОСОБА_1 як поручителя за договором поруки № 203299 від 13.05.2008 року?
2.Чи пропущено позикодавцем строк звернення з вимогою про погашення боргу до поручителя ОСОБА_1 відповідно до ст. 559 ЦК України?
У розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи № 554/10445/20, провадження № 2/554/52/2021.
Зупинено провадження по справі до отримання експертного висновку.
Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що питання, які поставлено експерту на вирішення, відносяться до компетенції суду.
Окрім того, звертається увага на преюдиційність судового рішення, яке набрало законної сили, про стягнення заборгованості за кредитним договором і договором поруки.

Правом подачі відзиву сторони не скористались.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав: 
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати припиненим договір поруки № 203299 від 13.05.2008 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 ..
В обґрунтування вимог позовної заяви вказував, що 13 травня 2008 року маж АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту у розмірі 38 000 доларів США та зобов`язалась повернути їх не пізніше 11.05.2029 року. За даним кредитним договором він виступив в якості поручителя. ОСОБА_2 не виконала умов договору, перестала платити кошти і рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.07.2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та нього на користь ПАТ «Укрсиббанк» борг по поверненню кредитних коштів.
На переконання позивача, укладений договір поруки припинив свою дію оскільки кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя, як і не пред`явив позов до поручителя протягом одного року, а позивач дізнався про наявність заборгованості вже в судовому засіданні у 2017 році під час розгляду справи про стягнення заборгованості в солідарному порядку.
Окрім того, вказував, що 13.05.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту, якою змінено умови основного договору і не повідомлено позивача про дані зміни, тобто вбачається недобросовісна поведінка контрагента та порушення ним зобов`язання.
У квітні 2021 року адвокатом Борзовцем О.В., представником ОСОБА_1 , подано до суду клопотання про призначення у справі судово економічної експертизи та на вирішення експертів поставити питання: 
- чи збільшено додатковою угодою до договору про надання споживчого кредиту № 11345164000 від 13.05.2008 року обсяг відповідальності ОСОБА_1 як поручителя за договором поруки № 203299 від 13.05.2008 року?;
- чи порушено позикодавцем строк звернення з вимогою про погашення боргу до поручителя ОСОБА_1 відповідно до ст. 559 ЦК України?.
Також просив проведення експертизи доручити експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Задовольняючи клопотання представника позивача, суд першої інстанції виходив з того, що предметом доказування у цій справі є наявність підстав для визнання договору поруки припиненим, а обставини, які зазначені у клопотанні представника позивача, входять до предмета доказування, та враховуючи, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також те, що сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань. 
Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Отже, обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов`язок суду сприяти реалізації цих прав і обов`язків.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів (ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). 
Порядок призначення експертизи судом регулюється § 6 глави 5 розділу І ЦПК України.
Так, відповідно до частини першої статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Частиною другою статті 102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Проаналізувавши предмет позову, питання, які просить поставити на вирішення експерту позивач, апеляційний суд приходить до переконання про необґрунтованість ухвали суду про призначення експертизи, оскільки поставлені на вирішення експерта питання мають виключно правовий зміст та їх вирішення відноситься до компетенції суду. 
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що, вирішуючи питання про призначення у справі експертизи, суд першої інстанції мав би врахувати правові висновки, викладені у пунктах 50-52, 61-66 постанови ВП ВС від 26 січня 2021 року (справа № 522/1528/15). 
З огляду на наведене ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.. 
Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк», задовольнити.
Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2021 року, скасувати.
Справу № 554/10445/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим повернути на розгляд до Октябрського районного суду м.Полтави для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя                                                     О.А. Лобов 

         Судді:                                                                             А.І.Дорош

                                                                                                 В.М.Триголов