Ухвала
Іменем України 
08 грудня 2021 року
м. Київ                                                                                                                                               
справа № 753/5462/20
провадження № 51-4823ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року,
встановив:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року 
ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено 
від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.
Вироком Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року зазначений вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 
5 років. На підставі ч. 4  ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від  11 листопада 2020 року (з урахуванням вироку Київського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року) та за вироком  Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року, більш суворим, призначеним за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
На адресу касаційного суду від засудженого ОСОБА_4 надійшли доповнення 
до касаційної скарги, які за своїм змістом є касаційною скаргою. 
У вказаній касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначеного вироку суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог                          п. 4 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону 
(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно                 
до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, всупереч вищевказаному, засуджений в поданій скарзі, посилаючись 
на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України), не навів відповідного обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких порушень, які в силу ст. 413 КПК України тягнуть 
за собою зміну оскаржуваного рішення на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 
ст. 438 КПК України.
Крім того, засуджений, вказуючи на незаконність судового рішення з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається 
на несправедливість призначеного йому покарання через суворість, при цьому 
не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення 
ст. 414 КПК України.
До того ж до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України взагалі 
не додано копії оскаржуваного вироку апеляційного суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги
без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається 
без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                       ОСОБА_3