КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
24 листопада 2021 року
 
справа № 761/5135/21
                                         
провадження № 22-ц/824/7065/2021   
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідачі:  приватний виконавець Телявський Анатолій Миколайович, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Мальцева Д.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2   про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та скасування акту про реалізацію предмету іпотеки,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та скасування акту про реалізацію предмету іпотеки.
Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивачем передано в іпотеку квартиру  АДРЕСА_2 . В січні 2021 року заявнику стало відомо про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах та реєстрацію нерухомого майна за ОСОБА_2 . Апелянт вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до наступного відчуження майна, що утруднить поновлення порушених прав позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,  апеляційного скаргу залишити без задоволення. Вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою. 
 В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Представник ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив  ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходи із того, що заявником не доведено тієї обставини, що невжиття  заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Однак, погодитись із таким висновком суду не можна.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями ч.3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
            Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.
            Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
З позовної заяви вбачається, що предметом спору є визнання недійсним результатів прилюдних торгів від 30.12.2020 року з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 ; а також скасування акту від 14.01.2021 року про реалізацію предмету іпотеки - вищевказаної квартири.
Отже, позивачем оспорюється набуття права власності ОСОБА_2 на вищевказану квартиру.
 Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна на користь третіх осіб, у зв`язку із чим позивач не зможе захистити чи поновити свої права в межах даного судового провадження у разі задоволення позову.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.02.2021 року квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.
Отже, відповідач ОСОБА_2 , як власник квартири, може розпорядитися своїм майном у будь-який час, що у подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову.
Враховуючи зміст позовних вимог та запропоновані заходи забезпечення позову колегія суддів приходить до висновку що накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.
Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника спірного майна, оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні та у користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.
Вирішуючи питання  щодо забезпечення позову  суд  першої інстанції вказаного не  врахував, та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Згідно зі ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,- 
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року  скасувати, постановити нову, наступного змісту.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та скасування акту про реалізацію предмету іпотеки задовольнити.
Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на  квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності  ОСОБА_2 .
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
            Суддя-доповідач                                                                    
 
            Судді