УХВАЛА

13 грудня 2021 року 
Київ
справа №808/1990/16
адміністративне провадження №К/9901/44201/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Бевзенка В.М., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №808/1990/16 за позовом Державної служби геології та надр України до Приватного акціонерного товариства "Волинська гірнично-хімічна компанія" про припинення спеціального дозволу на користування надрами,-
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.
Згідно частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору. 
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги), ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні позовної заяви до суду першої інстанції вимогу немайнового характеру; 2016 рік) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 378,00 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, складає 2756,00 грн. (200% від 1378,00 грн.).
Проте, скаржником до касаційної скарги не додано документа про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі.
Реквізити для сплати судового збору: 
отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; 
рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; 
код ЄДРПОУ: 37993783; 
код класифікації доходів бюджету: 22030102; 
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; 
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Крім того, у прохальній частині касаційної скарги позивачем заявлена вимога скасувати рішення  Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №400/3035/19. Натомість зміст касаційної скарги зводиться до оскарження  рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №808/1990/16.
Суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статей 328, 330  КАС України, з огляду на таке.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
При цьому, в якості підстави касаційного оскарження позивач посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України та зазначає, що спірні правовідносини виникли у цій справі з привод ненадання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону. 
Однак, з оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду даної справи є припинити право користування надрами.
Таким чином, касаційна скарга потребує уточнення підстав касаційного оскарження судових рішень.
З огляду на викладене, скаржнику необхідно надати документ про сплату судового збору, уточнити вимоги касаційної скарги та вказати на неправильне застосування судом у цій справі норм матеріального права чи порушення норм процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження згідно статті 328 КАС України.
Частиною 2 статті 332 КАС України визначено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За наведених обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.
Керуючись статтями 169, 330 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №808/1990/16 залишити без руху. 
Надати скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                            В.М. Шарапа
Судді                                                                                                          В.М. Бевзенко                                                                  
                                                                                                    С.М. Чиркін