Справа № 159/5927/20 	Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю. 	
Провадження № 22-ц/802/1369/21  Категорія: 36 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
15 листопада 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Матвійчук Л. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Адвокатського бюро «Соломонюк та Партнери» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Адвокатське бюро «Соломонюк та Партнери» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 16 травня 2020 року між Адвокатським бюро «Соломонюк та Партнери» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги № 30.
Правова допомога була надана позивачем відповідачу в повному обсязі, однак відповідачем умови договору не виконані належним чином.
Так, згідно пункту 1.1 договору про надання правової допомоги, клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з пунктом 3.2 договору клієнт зобов`язується прийняти належним чином виконану роботу адвокатського бюро та оплатити її у розмірі та строки, встановлені в договорі. Згідно з пунктом 4.1 договору вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.
19 травня 2020 року після виконання всіх доручень було складено акт (рахунок) прийому передачі виконаних робіт на загальну суму 19000 грн. У відповідача при підписанні цього акту зауважень до виконаної роботи не було. Крім того, у акті зазначено, що у випадку несплати відповідачем суми гонорару протягом 7 днів з моменту підписання акту клієнт зобов`язаний оплатити штраф в розмірі 100 % суми гонорару.
Посилаючись на зазначені обставини та на те, що відповідач не сплатив за надану правничу допомогу у визначені договором строки, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 в користь Адвокатського бюро «Соломонюк та Партнери» заборгованість у розмірі 39428,66 грн, з яких: 19000 грн - борг за надані послуги; 19000 грн - штраф за несвоєчасну оплату послуг; 1152,46 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язання; 275,66 грн - 3 % річних. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2021 року у цій справі позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_2 ) в користь Адвокатського бюро «Соломонюк та Партнери» (м. Житомир, вул. Перемоги, 10/5, код ЄДРПОУ 42185696) заборгованість за наданні послуги у розмірі 39428,66 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_2 ) в користь Адвокатського бюро «Соломонюк та Партнери» (м. Житомир, вул. Перемоги, 10/5, код ЄДРПОУ 42185696) витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_2 ) в користь Адвокатського бюро «Соломонюк та Партнери» (м. Житомир, вул. Перемоги, 10/5, код ЄДРПОУ 42185696) судові витрати по справі в розмірі 2102 грн.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 4, 5 статті 268 ЦПК України).
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги Адвокатського бюро «Соломонюк та Партнери», суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором про надання правової допомоги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає до стягнення на користь позивача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
За матеріалами справи судом установлено, що 16 травня 2020 року між Адвокатським бюро «Соломонюк та Партнери» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги № 30.
Згідно з пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Згідно з пунктом 3.2 договору клієнт зобов`язується прийняти належним чином виконану роботу адвокатського бюро та оплатити її у розмірі та строки, встановлені в договорі. Вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок (пункт 4.1 договору) (а.с. 8-12).
Відповідно до акту (рахунку) прийому передачі виконаних робіт від 19 травня 2020 року, підписаного як керуючим адвокатським бюро так ОСОБА_1 , у останнього зауважень до виконаної роботи по наданню правової допомоги не було, розмір гонорару визначено в розмірі 19000 грн. Крім того, у цьому акті зазначено, що у випадку несплати клієнтом суми гонорару протягом 7 днів з моменту підписання акту він зобов`язаний оплатити штраф в розмірі 100 % суми гонорару (а.с. 13).
27 червня 2020 року адвокатським бюро на адресу ОСОБА_1 направлено лист-вимогу щодо сплати заборгованості за надані послуги з правової допомоги (а.с. 14, 15).
Судом також встановлено, що адвокат Соломонюк С. А. брав участь у судовому засіданні в Богунському районному суді міста Житомира в кримінальному провадженні як захисник підозрюваного ОСОБА_1 (а.с. 16).
Згідно із частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).
Частиною 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру» встановлено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється главою 63 ЦК України та загальними положеннями про договір, передбаченими главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Як передбачено частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:  сплата неустойки,  відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.  Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.  Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги, який був укладений ним з Адвокатським бюро «Соломонюк та Партнери».
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 прострочив виконання своїх зобов`язань за договором про надання правової допомоги.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення із ОСОБА_1 в користь Адвокатського бюро «Соломонюк та Партнери» оплати за надані послуги по правовій допомозі в розмірі 39428,66 грн, з яких 19000 грн - за надані послуги, 19000 грн - штраф за несвоєчасну оплату послуг, 1152,46 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 19 травня 2020 року по 11 листопада 2020 року та 275,66 грн - 3 % річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 19 травня 2020 року по 11 листопада 2020 року.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не повинен оплачувати послуги за надання правової допомоги, оскільки у договорі про надання правової допомоги № 30 від 16 травня 2020 року не було зазначено розмір гонорару адвоката.
Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.
Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 жодних замовлень на надання юридичної допомоги позивачу не надавав. В апеляційній скарзі сам відповідач зазначив, що адвокат Соломонюк С. А. 19 травня 2020 року брав участь у судовому засіданні, де розглядалося клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , внесене в кримінальному провадженні № 12020060020000979 від 02 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.
Також в апеляційній скарзі відповідач зазначив, що підпис у акті прийому - передачі виконаних робіт від 19 травня 2021 року йому не належить, однак доказів щодо цього останній суду не надав.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу у цій справі.
02 листопада 2020 року між Адвокатським бюро «Могильницький та Партнери» та Адвокатським бюро «Соломонюк та Партнери» був укладений договір про надання правової допомоги.
Згідно з додатком № 1 до цього договору вартість послуг за складання проекту позовної заяви про стягнення заборгованості (цивільне судочинство) - 12000 грн, вартість послуг за складання проекту відповіді на відзив на позовну заяву (цивільне судочинство) - 3000 грн, вартість послуг за складання проекту апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу (цивільне судочинство) - 5000 грн (а.с. 17-20).
Відповідно до платіжного доручення № 88 від 05 листопада 2020 року Адвокатське бюро «Соломонюк та Партнери» здійснило оплату на рахунок Адвокатського бюро «Могильницький та Партнери» в розмірі 20000 грн за договором про надання правової допомоги від 02 листопада 2020 року (а.с. 24).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Стягуючи з відповідача в користь позивача 5000 грн за надання правничої допомоги, судом першої інстанції правильно враховано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм надана належна оцінка.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
 
У Х В А Л И В:

 
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2021 року у цій справі залишити без змін .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді