ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2021 року
м. Харків
справа № 639/224/16-ц
провадження № 22-ц/818/3444/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.
Суддів          Бурлака І.В., Яцини В.Б.
за участю секретаря Жмай Ю.С.
Учасники справи:
боржник -  ОСОБА_1 
заінтересована особа – приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 березня 2021 року, постановлену суддею – Єрмоленко В.Б., у справі за поданням приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань за рішенням без вилучення паспортного документа, 
ВСТАНОВИВ:
05 березня 2021 року приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань за рішенням без вилучення паспортного документа. 
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 березня 2021 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 639/224/16-ц від 08.08.2018.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права та відмовити приватному виконавцю у поданні. 
Зазначено, що виконавцем не доведено факту ухилення боржника від вионання зобов`язання, а сам фак наявностф заборгованості є недостатнім для тимчосового обмеження у праві виїзду за межі України.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Задовольняючи подання державного виконавця суд першої інстанції виходив із того, що дії та бездіяльність ОСОБА_1 ускладнюють виконання рішення, яке набрало законної сили, адже неподання декларації про доходи та майно, ненадання допуску до житла та іншого володіння для проведення виконавчих дій, позбавляє виконавця можливості перевірити справжній майновий стан боржника, в тому числі за місцем його проживання, місцезнаходження майна, з метою звернення стягнення на належне боржнику майно для задоволення вимог стягувача, тому наявні підстави припускати, що невжиття заходів щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Проте з таким висновком судова колегія погодитись не може.
Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Пунктом 2 ст.6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року, "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст.6Закону N3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Відповідно до положення ч. 2 ст.10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. знаходиться виконавчий лист № 639/224/16-ц, виданий 08.08.2018 Жовтневим районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 набутих відповідачем без достатньої  правової підстави грошових коштів в сумі  952690, 21 грн., що  за курсом НБУ станом на 04.09.2017 року еквівалентно 37000 доларів США; процентів у розмірі 188889,37 грн. за користування відповідачем безпідставно одержаними грошовими коштами; трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 35543,08 грн. 
На виконання зазначеного виконавчого документу 05.06.2019 приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. відкрито виконавче провадження № 59287509. До теперішнього часу боржником рішення суду не виконано.
За даними Міністерства внутрішніх справ України за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на транспортні засоби: ОДАЗ, модель 9370, 1986 р.в., номер шасі НОМЕР_2 , ДНЗ 3105ХЦ, червоного кольору; марка ГАЗ, модель 66 4250, 1987 р.в., номер двигуна НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , ДНЗ Е8122ХК, зеленого кольору. Постановою від 01.07.2019 вказані транспортні засоби оголошені в розшук, проведення якого доручено поліції, проте більше ніж півтора року від поліції не надходить жодних відомостей про місцезнаходження транспортних засобів боржника, що може свідчити про приховування ним майна, на яке можливо звернути стягнення.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику належить на праві спільної часткової власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на яку зареєстровані обтяження згідно іпотечного договору та ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.12.2013 по справі № 639/9340/13-ц, що унеможливлює звернення стягнення на таке майно.
У юридичної особи та/або ФОП - ОСОБА_1 відкриті рахунки в банках відсутні, що підтверджується відповідю Державної фіскальної служби України від 14.01.2021 на запит № 94172798 від 14.01.2021.
В межах виконавчого провадження накладено арешт на банківський рахунок боржника НОМЕР_5 відкритого в АТ КБ «Приват Банк» на який зараховуються пенсійні виплати.
Як вбачається з відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, за обліками системи ЄІАС УМП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться.
Згідно відповіді Державної прикордонної служби від 03.03.2021 дані щодо перетину кордону ОСОБА_1 з 04.06.2019 по 02.03.2021 відсутні.
Пунктом 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження № 59287509 боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. До теперішнього часу боржником не подано такої декларації.
За вих. №1583 рекомендованим поштовим відправленням (трек-номер: 6100143310708) боржнику направлена вимога, якою зобов`язано з`явитись 10.03.2020 до офісу виконавця для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресами місцезнаходження майна боржника. На вказану вимогу боржник не з`явився до виконавця для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за вищенаведеними адресами, про що складено акт від 10.03.2020.
За вих. №4182 боржнику повторно направлено вимогу (трек-номер: 6100142448412) з`явитись до виконавця, однак така вимога знову проігнорована боржником.
Доказів отримання боржником вимог виконавця матеріали справи не містять.
Під час перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання та місцезнаходження майна, боржник не надав виконавцю допуск для проведення виконавчих дій, про що виконавцем складені відповідні акти від 26.06.2020 о 12 год. 00 хв., та о 14 год. 00 хв.
Як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, приватний виконавець посилався на те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та доходів. Приватний виконавець вважає, що наявні підстави для застосування заходів примусового виконання рішення у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Відповідно до ст.441ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія суддів вважає, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Наміру виїхати за межі України ОСОБА_1 приватним виконавцем не доведено. За час виконання рішення суду боржник жодного разу не перетну кордон України.
Разом з тим, наявні в матеріалах справи документи, не вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків судовим рішенням.
Між іншим, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. У поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення вичерпного комплексу виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості передбачених Законом України «Про виконавче провадження», якими наділений виконавець під час примусового виконання рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 2 ч.1ст. 376, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 березня 2021 року скасувати.
Подання приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань за рішенням без вилучення паспортного документа залишити без задоволення
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий                                                                              О.М. Хорошевський 
Судді:                                                                          
                                                                               І.В. Бурлака                                                                                           
                                                                               В.Б. Яцина 
Повний текст постанови складено 03 листопада 2021 року.