ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 336/4291/21                                        Головуючий в 1 інст. Щаслива О.В.
Провадження №33/807/663/21                                                Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року                                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністравтине правопорушення ( ОСОБА_1 ) - адвоката Фельського С.Л., представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Турчинського М.І. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Турчинського М.І. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2021 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №592543, 30 травня 2021 року близько 11.30 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вчинив факт домашнього насильства психологічного характеру щодо матері, а саме виражався грубою нецензурною лайкою, виганяв її з будинку.
В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Турчинський М.І. просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову - про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.
 
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням приписів законодавства.
Вважає, що при розгляді адміністративного матеріалу судом не було враховано фактичних обставин справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам та наявним доказам у справі.
Суд безпідставно визнав ОСОБА_1 невинуватим та не прийняв до уваги власні пояснення правопорушника, в тому числі і письмові, пояснення свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною правопорушника.
Також суд не врахував складений поліцейським відповідний документ про оцінювання ризиків щодо сімейного насилля.
Щодо ОСОБА_1 неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення та він був фігурантом проваджень про домашнє насильство.

Заслухавши адвоката Турчинського М.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника - адвоката Фельського С.Л., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Судом першої інстанції при розгляді справи вимоги зазначеної вище норми закону враховані в повній мірі.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №592543 від 30 травня 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 у зазначений час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вчинив факт домашнього насильства психологічного характеру щодо матері, а саме виражався грубою нецензурною лайкою, виганяв її з будинку.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Таку позицію висловив і його захисник - адвокат Фельський С.Л.
Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення, аналогічні її письмовим поясненням, які містяться в матеріалах справи, просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. На притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 наполягав і представник потерпілої - адвокат Турчинський М.І.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що проживає разом з чоловіком, сином та свекрухою ОСОБА_2 у будинку, який на праві приватної власності належить свекрусі. Іноді відносини бувають напружені через те, що свекруха провокує свого сина ОСОБА_1 на сварки, однак щодо ОСОБА_2 ніхто насилля не вчиняє.
Вказані пояснення ОСОБА_4 повністю узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Дослідивши надані докази, суд дійшов правильного висновку, про те, що вони не підтверджують поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
Положення ст.251 КУпАП закріплено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до протоколу додано лише письмові пояснення самого ОСОБА_1 , його матері - ОСОБА_2 , з яких убачається що мав місце сімейний конфлікт, та складену поліцейським Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Будь-яких інших належних доказів в розумінні ст.251 КУпАП щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства матеріали справи не містять.
Пояснення опитаних осіб суперечать одне одному. Зокрема, пояснення потерпілої ОСОБА_2 суперечать поясненням як самого ОСОБА_1 так і поясненням свідка ОСОБА_4 , наданих під час судового розгляду. 
Інших свідків в справі органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не встановлено. 
Отже, висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні ґрунтуються на досліджених судом доказах. 
Доводи, викладені в апеляційній скарзі представником потерпілої - адвокатом Турчинським М.І., правильності цих висновків суду не спростовують. 
При апеляційному розгляді апелянт зазначив, що матеріали справи, які були направлені до суду, є належними та допустимими, підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Вважає, висновки суду щодо пояснень потерпілої та свідка безпідставними. На його думку, вказані пояснення підтверджують факт домашнього насильства в стані алкогольного сп`яніння. Факт провокації з боку потерпілої не свідчить про відсутність факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Пояснення потерпілої є правдивими та підстав не довіряти їм не має. Посилання на інші необхідні докази, як то фото, відео докази, а також пояснення інших осі, які не були свідками правопорушення, є неможливим. Матеріали складені уповноваженими особами. Той факт, що вони складені з пояснень потерпілої, не свідчить про недопустимість цих доказів. На даний час конфліктна ситуація вичерпана, однак на час складання матеріалів вона існувала.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Фельський С.Л. під час апеляційного розгляду посилався на законність та обґрунтованість рішення суду. Вважав, що дійсно матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яке насильство щодо своєї матері. Фактично до матеріалів справи надано пояснення потерпілої і оцінку ризиків, яка складена також зі слів потерпілої. Крім того, було складено припис стосовно ОСОБА_1 , який був оскаржений та рішенням від 06 вересня 2021 року скасований, як незаконний. Вказане свідчить про незаконність дій працівників поліції щодо складання протоколу та припису про домашнє насильство. Під час судового засідання ОСОБА_1 також підтвердив, що виникали сварки щодо переоформлення майна, але жодна зі сварок не переходила межі, яку можна назвати насильством. Безпосередньо в судовому засіданні потерпіла поводила себе агресивно до учасників судового процесу та ОСОБА_1 , що підтверджує ту обставину, що вона ці конфлікти і провокує. При цьому, доказів того, про що вона повідомляла, до матеріалів справи не надано. Крім того, за попередніми викликами щодо конфліктних ситуацій працівники поліції складали протоколи та приписи щодо ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2 . Таким чином, вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 не доведена та необхідно справу закрити. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Будь-яких доказів на спростування висновків суду при апеляційному розгляді не надано. 
Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи та спростовуються змістом оскаржуваної постанови. 
Той факт, що, зі слів апелянта, ОСОБА_1 неодноразово був фігурантом проваджень про домашнє насильство, сам по собі не може підтверджувати факт вчинення останнім 30 травня 2021 року правопорушення при викладених в протоколі обставинах.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для задоволення цієї скарги відсутні.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Турчинського М.І. залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 336/4291/21