УХВАЛА

01 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 280/2191/21
адміністративне провадження № К/9901/37250/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №280/2191/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача по виплаті позивачу пенсії за віком у постійному розмірі довічно, із зазначенням в графі "Особливості": "Не підлягають МП, призначене за рішенням суду в твердому розмірі - з 07.10.2009 довічно", нижче мінімальної пенсії в розмірі прожиткового мінімуму і встановленого законом для позивача мінімального розміру пенсії 2  600 гривень, без проведення поточних перерахунків і осучаснення пенсії на загальних підставах, як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії з 07.10.2009;
- зобов`язати відповідача перерахувати розмір відновленої пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009, на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до вимог  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, з урахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок, доплат, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату, з урахуванням додаткового страхового стажу 4 роки після виходу на пенсію, компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії з 07.10.2009, не нижче мінімальної пенсії в розмірі прожиткового мінімуму, дійсного на момент фактичного виконання судового рішення, і встановленого законом для позивача мінімального розміру пенсії 2600 грн, провести осучаснення пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, із застосуванням для розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, починаючи з 01.10.2017 (або показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки), і виплачувати пенсію на визначений позивачем банківський рахунок;
- виплатити позивачеві заборгованість по пенсії одним платежем, за період з 07.10.2009 по день її фактичної виплати, з розрахунку місячного розміру пенсії, визначеного із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, індивідуального коефіцієнта заробітної плати і коефіцієнта страхового стажу, згідно з документами про стаж та заробітну плату, наданих позивачем, помноженого на кількість місяців в виплатному періоді, починаючи з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення;
- звернути до негайного виконання рішення суду в повному обсязі позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем всієї суми заборгованості по пенсії, починаючи з 07.10.2009 по день фактичної виплати.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії за віком позивача з 07.10.2009 у розмірі, меншому за прожитковий мінімум, встановлений законом;
- зобов`язано відповідача провести розрахунок розміру пенсії за віком та здійснити його виплату на визначений позивачем банківський рахунок, з 07.10.2009 як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з урахуванням положень статті 46 Конституції України, статей 27, 28, 40 та пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням для розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки, починаючи з 01.10.2017 та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % ;
- зобов`язано відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати грошових доходів - пенсії з 07.10.2009, яка проводиться відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-111 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159;
- звернуто до негайного виконання рішення суду в межах присудження суми пенсії позивача за один місяць, відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України);
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Поставною Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 апеляційну скаргу відповідача задавлено частково:
- рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 в частині зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати грошових доходів - пенсії з 07.10.2009, яка проводиться відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;
- прийнято в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено;
- в іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 залишено без змін. 
13.10.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через систему "Електронний Суд" надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 13.10.2021, у якій скаржник просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 та залишити в силі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2021.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.
У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.
Отже касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №280/2191/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                           С.М. Чиркін
Судді:                                                                                                     В.М. Бевзенко
                                                                                                              В.М. Шарапа