ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 р. 	Справа № 520/7030/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Бершова Г.Є.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі № 520/7030/21 (головуючий 1 інстанції Зінченко А.В.) за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс" про  застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна комерційна фірма "Монтажтеплосервіс", в якому просив:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель відповідача, за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 2, шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року позов задоволено.
Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель ТОВ “Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс”, за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 2, шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що застосування стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс" заходів реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель шляхом їх знеструмлення, опечатування, відключення джерел електропостачання із зобов`язанням припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки призведе до неможливості виконання вказаних вимог.
Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду та на те, що порушення зазначені в акті № 76 від 02.04.2021 року на даний час не усунуті в повному обсязі, що підтверджується актом № 57 від 29.06.2021 року, в зв`язку з чим просить залишити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 29.03.2021 року по 02.04.2021 року Харківським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена планова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на території та у будівлях ТОВ «Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс», за адресою; Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 2.
Перевірка проводилась у відповідності до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», повідомлення про проведення перевірки від 24.02.2021 року №504, наказу від 25.02.2021 року №47 «Про проведення планових перевірок об`єктів», посвідчення на проведення перевірки від 25.02.2021 року №96 Харківського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.
02.04.2021 року керівництву ТОВ «Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс» було вручено (надано) акт №76 складений за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.
В ході перевірки будівель ТОВ «Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс», за адресою: Харківська область. Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 2, було встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей , що підтверджується Актом № 76 встановлено наступні порушення зокрема:
- не надано проекту документацію на будівлі та споруди, включаючи заправочний пункт літ. Д-1, яка затверджена у встановленому порядку;
- не надано проектну документацію на: прибудову приміщення санвузлу до будівлі диспетчерської гаражу літ. А-1; прибудову гаражу та офісних приміщень до будівлі гаражу на 3 бокси літ. Б-1; реконструкцію гаражу на 3 бокси літ. Б-1 під складські приміщення; прибудову приміщення котельної та приміщень лабораторії до будівлі гаражу на 9 боксів літ. В-1; реконструкцію приміщень будівлі гаражу на 9 боксів літ. В-1 під побутові та складські приміщення; реконструкцію будівлі закритої стоянки сільськогосподарської техніки літ. Ж-1 під складську будівлю, яка затверджена у встановленому порядку;
- не надано зареєстровані декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
- будівлі та приміщення (крім приміщень будівлі літ. А-1) не обладнані системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- не надано договір на технічне обслуговування та виведення на пульт централізованого спостереження змонтованої автоматичної пожежної сигналізації у будівлі літ. А-1 відповідно до ДБН          В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівель літ А-1, Б-1, В-1 не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності;
- несучі металеві конструкції будівлі літ. Ж-1 не доведені до відповідної межі вогнестійкості (не проведений вогнезахист металевих конструкцій);
- наявний протипожежний режим не виконаний у відповідності до, пункту 3 і розділу II ППБУ;
- для кожного приміщення не розроблені та затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки;
- будівлі, приміщення та територію не забезпечено відповідними знаками безпеки згідно ДСТУ ІБО 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ІБО 6309:1987, ГОТ) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности», (підтверджуються фото);
- особи, які виконують роботу пов`язану з підвищеною пожежною небезпекою, попередньо (до початку самостійного виконання роботи) не пройшли спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум);
- зовнішнє облицювання стін будівлі літ. А-1, Б-1, В-1 утеплено матеріалами, група горючості яких перевищує П, Г2 (не надані сертифікати, які підтверджують покажчики щодо пожежної небезпеки);
- допущено зменшення мінімальних протипожежних відстаней між: будівлею літ. А-1 та будівлею літ. Б-1; будівлею літ. Ж-1 та будівлею літ. В-1; між наземними ємностями АЗС та будівлею млина;
- для складських та виробничих будівель та приміщень не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також класи зони згідно з «Правилами будови електроустановок;
- на евакуаційному виході з будівлі літ. А-1 улаштовано поріг, який перешкоджає вільній евакуації людей, (підтверджується - фото);
- кондиціонер змонтований у приміщенні будівлі літ. А-1 не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту;
- будівлі літ. А-1, Б-1, В-1, Д-1, Ж-1 не забезпечені пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2012 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;
- очищувальну установку у будівлі літ. Ж-1 не занулено або заземлено;
- перед початком опалювального сезону теплові мережі, розташовані у приміщеннях будівель не перевірені й не відремонтовані, з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі;
- не надано наказ про призначення осіб, відповідальних за топлення печей на твердому паливі, які пройшли протипожежний інструктаж;
- не надано підтверджуючі матеріали проведеної очистки димоходів печей на твердому паливі.
- об`єкт не забезпечено джерелами зовнішнього протипожежного водопостачання;
- будівлю літ. Ж-1 не обладнано внутрішнім протипожежним водопроводом відповідно до таблиці 4 ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»;
- об`єкт не забезпечено необхідною кількістю вогнегасників, (не визначено необхідну кількість вогнегасників);
- наявний пожежний щит не укомплектований, до комплекту засобів пожежогасіння входять: вогнегасники - З шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт. (підтверджується - фото);
- підлога, стеля, стіни, конструкції та устаткування у будівлі літ. Ж-1 систематично не прибираються від горючого пилу;
- не надані підтверджуючі матеріали, які вказують на пожежонебезпечні фізико- хімічні властивості, сумісність, а також ознаки однорідності речовин, що застосовуються для гасіння пожежі на добриво та умови його зберігання, яке розміщено у приміщеннях будівлі літ. В-1;
- ширину проходів та місця штабельного зберігання у складських приміщеннях будівлі літ. Б-1, В-1 не позначено обмежувальними лініями, нанесеними на підлозі, які добре видно, (підтверджується - фото);
- допущено зберігання продукції навалом у приміщенні будівлі літ. В-1. (підтверджусгься - фото);
- на АЗС не вивішені на видимих місцях плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки, (підтверджується - фото);
- АЗС не оснащено телефонним, гучномовним зв`язком;
- відсутній заземлювальний пристрій для автоцистерн на АЗС;
- АЗС не забезпечено інструментом з металу, що не утворює іскор для відкривання і закривання пробок металевої тари, проведення робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах на АЗС;
- наземні ємності АЗС не забезпечено обвалуванням з майданчиком в середині, який повинний бути рівним, утрамбованим та посиланим піском;
- допущено обладнання наземних ємностей для зберігання рідкого палива на території підприємства, (підтверджується - фото);
- не надані підтверджуючі матеріали щодо захищення клем акумуляторів, стартерів дистанційного електромагнітного пускача та генераторів від потрапляння на них струмопровідних предметів тракторів, комбайнів та інших самохідних машин;
- площа протипожежного відсіку будівлі літ. Ж-1 перевищує 1000 кв.м та в ній зберігається понад 200 тонн кормів;
- для інформування населення про небезпеку, яка загрожує населенню від небезпечних об`єктів не встановлено по периметру об`єкту попереджувальні знаки, електронні інформаційні табло тощо;
- особи керівного складу та фахівці, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту не пройшли функціональне навчання;
- не проведені спеціальні об`єктові навчання і тренування з питань цивільного захисту;
- не надано інструкцію щодо дій персоналу суб`єкта господарювання у разі загрози або виникнення надзвичайних ситуацій;
- не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкту;
- не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта;
- не укладено договір на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування на договірній основі з аварійно-рятувальними службами відповідно до Переліку суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 року № 763;
- не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій;
- працівників не забезпечено засобами індивідуального захисту.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що відповідачем не надано доказів усунення всіх зафіксованих в акті перевірки порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, то до нього необхідно застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації належних йому будівель.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено  Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V  (далі - Закон № 877-V).
Відповідно до  статті 1 Закону № 877-V  державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених  законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Пунктом 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
У відповідності до  статті 2 Закону України "Про пожежну безпеку"  забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.
Частиною 4  статті 4 Закону № 877-V  визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно з частиною п`ятою  статті 4 Закону № 877-V  виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень
Частиною сьомою  статті 7 вказаного Закону  встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені  законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Приписами  статті 20 Кодексу цивільного захисту України  на суб`єкта господарювання покладаються обов`язки щодо забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Частинами другою і третьою  статті 55 Кодексу цивільного захисту України  передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
За змістом статей  64  і  66 Кодексу цивільного захисту України  центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
До повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (пункт 12 частини першої  статті 67 Кодексу цивільного захисту України).
У пункті 12 частини 1  статті 67 Кодексу цивільного захисту України  зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до  статті 68 Кодексу цивільного захисту України  посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений  законом  строк.
Згідно з вимогами  статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або з
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм права, застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Тобто, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Апелянт зазначав, що частково усунув виявлені позивачем порушення.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним. Водночас, за переконанням Суду всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Так, в ході проведеної перевірки дотримання вимог протипожежної безпеки виявлено, що будівлі та приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В. 2.5-56:2014 Системи протипожежного захисту.
Колегія суддів уважає, що таке порушення як відсутність систем протипожежного захисту безпосередньо створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Так, відповідно до пункту 4  Розділу І Наказу МВС України від 30.12.2014 № 1417 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Одним із засобів спрямованих на запобігання пожежам є саме обладнання об`єктів системами протипожежного захисту, у тому числі автоматичними установками пожежної сигналізації.
Відповідно п. 3.15 до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", системи протипожежного захисту - це комплекс технічних засобів, що змонтований на об`єкті, призначений для виявлення, локалізування та ліквідування пожеж без втручання людини, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних чинників пожеж.
Отже, обладнання приміщень та споруд автоматичними установками пожежної сигналізації має одне з першочергових заходів, які повинні бути виконані на об`єкті, так як саме вона спроможна виявити первинні ознаки горіння (стрімке підвищення температури в середині приміщення, утворення диму та інших небезпечних факторів пожежі відповідно до ССБП.ДСТУ 2272-93 "Пожежна безпека. Терміни та визначення").
Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що порушення, які відповідачем фактично не усунуто, проте ним вчиняються дії щодо усунення, не є формальними, а є такими, що створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей.
Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №823/589/16 (адміністративне провадження №К/9901/30861/18).
Верховний Суд у п. 28 постанови від 10.10.2019 у справі №320/5849/18 зазначив, що наявність порушення вимог протипожежної безпеки не вважається усунутим лише за умови розгляду можливості щодо такого усунення (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84899742).
Аналогічна правова позиція викладена в пунктах 33-35 постанови Верховного Суду від 17.10.2019 року у справі №826/7292/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84987953).
Варто наголосити, що такі порушення, як не обладнання системою протипожежного захисту, не обладнання будівлі внутрішнім протипожежним водопроводом, не забезпечення необхідною кількістю вогнегасників, тощо - не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку та збереження життя та здоров`я людей.
Тобто не усунене відповідачем порушення є істотним та несе ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкту, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту;  на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.
Отже, характер суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вказані вище порушення (що залишились не усунутими) стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення, а тому застосування заходів реагування, в межах спірних правовідносин є обґрунтованим та необхідним.
Враховуючи встановлені вище обставини не обладнання приміщень системами протипожежного захисту, що є окремою підставою для застосування заходів реагування,надання оцінки іншим виявленим порушенням, які також частково залишилися не усунутими, в даному випадку не впливає на результат вирішення цієї справи в суді апеляційної інстанції.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що запропонований захід не відповідає принципу співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які частково були усунутими на час розгляду справи, а також те, що зупинка діяльності підприємства може призвести до колосальних негативних наслідків.
Суд апеляційної інстанції враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, та не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушує конституційно закріплені права людей, та у випадку виникнення пожежі може призвести до ще більш великих наслідків.
Згідно ч. 1  ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1  ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Відповідно до  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна комерційна фірма Монтажтеплосервіс" – залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі № 520/7030/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов