П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/4155/20	

                                                                                                                                    Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
                                                                                                   Місце та час укладення судового рішення « 11:10», м. Херсон
                                                                                                            Повний текст судового рішення складений 08.02.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Смирнової М.В.,                                        
представника позивача Тихоши Д.С., представника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Бондар Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року та додаткове рішення  Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Легіон Агро» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
21.12.2020р. приватне підприємство (надалі - ПП) «Легіон Агро» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 07.10.2020р.  №4134 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника; визнання протиправними та скасування рішень щодо відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.10.2020р. №№2084347/43194633; 2084348/43194633; 2084383/43194633; 2084384/43194633; зобов`язання Державної податкової служби України виключити підприємство з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні від 02.10.2020р. №№42, 43 та розрахунки коригування від 26.10.2020р. №№1/38, 2/40 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання; зобов`язання Державної податкової служби України у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили надати до суду звіт про його виконання в частині виключення підприємства з Переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та реєстрації податкових накладних.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03.02.2021р. позов задоволений.
Додатковим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.02.2021р. задоволено частково заяву ПП «Легіон Агро» про ухвалення додаткового судового рішення; стягнуто з Державної податкової служби України, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ПП «Легіон Агро» судові витрати на правничу допомогу та поштові витрати у сумі 4753,50грн.; стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ПП «Легіон Агро» судові витрати на правничу допомогу та поштові витрати у сумі 4753,50грн; у задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційні скарги, в яких посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства та порушення норм процесуального права, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Легіон Агро» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.08.2019р. №15001020000002011, перебуває на обліку як платник податків у Каховській ДПІ Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 28.08.2019р. та займається наступним видом діяльності за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 88.91 Денний догляд за дітьми; 85.60 Допоміжна діяльність у сфері освіти;                   85.59 Інші види освіти, н. в. і. у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна;                   45.1 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 01.64 Оброблення насіння для відтворення; 01.63 Післяурожайна діяльність; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур. 
24.09.2020р. між ПП «Легіон Агро» (продавець) та ТОВ «Бериславський зерновий термінал» (покупець) укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №7/09-2020, згідно умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в кількості, асортименті, у строки і на умовах, передбачених у цьому договорі і Додатковій угоді (ах), яка (і) є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.4.1. вищезазначеного договору покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок продавця в строк 5 банківських днів із моменту поставки товару та виставлення рахунку-фактури (п. 4.1 договору).
Згідно з п.4.2. днем поставки товару продавцем вважається фактична його передача покупцю на елеваторі з оформленням акту прийому-передачі покупцю й виконання умов передбачених п.5.2 цього договору.
Відповідно до додаткової угоди від 24.09.2020р. №1 сторонами погоджено постачання соняшнику урожаю 2020р. у кількості 110 тонн на загальну суму 1408000грн., у тому числі ПДВ 234666,67грн. /т.1 а.с.123-128/
У зв`язку зі здійсненням поставки товару за вищезазначеним договором на підставі видаткової накладної, за правилом першої події, позивачем були складені податкові  накладні №38 від 25.09.2020р., №40 від 28.09.2020р. та направлені на реєстрацію в ЄРПН. /т.1 а.с.214-219/
Рішенням від 07.10.2020р. №4134, відповідно п.9 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165, встановлена відповідність платника податку п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на підставі наявної податкової інформації, яка отримана з інформаційних баз даних ДПСУ під час виконання функцій контролю. /т.1 а.с.172/
У зв`язку з виявленням технічної помилки, позивач 26.10.2020р. склав розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: №1 на податкову накладну №38 від 25.09.2020р.; №2 на податкову накладну №40 від 28.09.2020р. які 28.10.2020р. направлені для реєстрації в ЄРПН. /т.1 а.с.200, 202/
За результатами розгляду вказаних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, контролюючим органом позивачу надіслано Квитанції №1 з приводу того, що відповідно до п.201.16 cт.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку; запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. /т.1 а.с.202, 204/
Крім того, у зв`язку зі здійсненням поставки товару за вищезазначеним договором на підставі видаткової накладної, за правилом першої події, позивачем були складені податкові  накладні №№42, 43 від 02.10.2020р. та направлені на реєстрацію в ЄРПН. /т.1 а.с.202, 204/
За результатами розгляду вказаних податкових накладних, контролюючим органом позивачу надіслано Квитанції №1 з приводу того, що відповідно до п.201.16 cт.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку; запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. /т.1 а.с.203, 205/
На виконання вимог податкового органу, позивачем було направлено повідомлення №2 від 28.10.2020р., про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з поясненнями про господарську діяльність підприємства щодо виконання договору з контрагентом та наданням первинних документів. /т.1 а.с.144-145/
За результатами розгляду зазначених документів, комісією відповідно до п.п.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України прийняті рішення від 30.10.2020р. №№2084347/43194633; 2084348/43194633; 2084383/43194633; 2084384/43194633 про відмову у реєстрації податкових накладних від 02.10.2020р. №№42, 43 та розрахунків коригування від 26.10.2020р. №№1/38, 2/40 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав не надання платником податків первинних документів. /т.1 а.с.206-209/
Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу про встановлення відповідності платника податку п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до пп. 14.1.60 п.14 ст.14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Згідно п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. №1246 (надалі - Порядок №1246).
Відповідно до п.2 Порядку №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації;
розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Так, у зв`язку з виявленням технічної помилки, 26.10.2020р. ПП «Легіон Агро» склало розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: №1 на податкову накладну №38 від 25.09.2020р.; №2 на податкову накладну №40 від 28.09.2020р. які 28.10.2020р. направлені для реєстрації в ЄРПН. /т.1 а.с.200,202/
Крім того, на підставі оплати товару, за правилом першої події, ПП «Легіон Агро» були складені податкові  накладні від 02.10.2020р. №№42, 43 та направлені на реєстрацію до ЄРПН. /т.1 а.с.202, 204/
Згідно п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу; (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Як вбачається з квитанцій №1, реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування зупинена контролюючим органом відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України та сформовано висновок про їх відповідність п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.                       /т.1 а.с.202-205/
01.02.2020р. набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165 (надалі - Порядок №1165).
Так, п.п.5, 6 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Так, згідно п.5 Порядку№1165, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.
Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації. 
Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду відповідного питання, лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.
Згідно п.6 Порядку №1165, виявлення обставин та/або отримання інформації може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку.
Згідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, які є додатком до Порядку 1165, встановлено наступний критерій: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації   податковій накладній/розрахунку коригування.
Рішенням від 07.10.2020р. №4134 встановлена відповідність ПП «Легіон Агро» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. /т.1 а.с.172/
З вищезазначеного вбачається, що підставою прийняття рішення про відповідність ПП «Легіон Агро» критеріям ризиковості платника податку слугувала податкова інформація.
В свою чергу, згідно п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано ст.ст.72, 73 ПК України.
Відповідно до ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно- телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом , виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Підпунктом 20.1.45 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку-даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Так, в рішенні від 04.02.2020р. №8319 не розшифровано/не конкретизовано, яка саме наявна податкова інформація стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на відповідача завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, в тому числі на виконання вимог щодо законодавчо затвердженої форми оскарженого рішення розшифрувати, яка саме податкова інформація стала підставою для прийняття рішення, яка заповнюється у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку.
Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Тобто, вищезазначені обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень, щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пу.201.16 ст.201 ПК України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, врегульовано Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019р. №520. (надалі – Порядок №520).
Пунктами 2-7 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Таким чином, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого розкриття фіскальним органом критерію ризиковості здійснення операцій.
Однак, зі змісту квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН по спірним податковим накладним вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Оскаржуваними рішеннями відмовлено у реєстрації податкових накладних від 02.10.2020р. №№42, 43 та розрахунків коригування від 26.10.2020р. №№1/38, 2/40  в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав не надання платником податків копій первинних документів. /т.1 а.с.206-209/
З матеріалів справи вбачається, що позивач в порядку, визначеному пп.201.16.2 п.201.16   ст. 201 ПК України та Порядку №520, надавав відповідачу пояснення та копії документів по зазначеним господарським операціям та податковим накладним, що підтверджується повідомленнями щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій. /т.1 а.с.144-145/
На підтвердження здійснення поставки товару на адресу ТОВ «Бериславський зерновий термінал» позивачем надано до суду: договір поставки, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, виписку з банківського рахунку. /т.1 а.с.123-128, 133-134/
Крім того, позивачем надано докази наявності у нього матеріально-технічної бази на виробництво вищезазначеної продукції та її зберігання, а саме: повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, договір оренди складу від 01.09.2020р. №2/09-2020, договір поставки від 25.05.2020р. №24/2020, договір підряду від 20.05.2020р. №1905 та докази їх виконання.  /т.1 а.с.111-143/
Так, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком №520.
Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.
В оскаржуваному рішенні відсутнє підкреслення первинних документів, які не були надані платником податку, серед загального переліку копій первинних документів, який передбачається затвердженою формою рішення, хоча така форма містить вимогу «документи, які не надано, підкреслити».
А тому, Комісією фактично не розглядалися подані позивачем повідомлення з додатками, не співставлялися подані документи з тим переліком, що вимагається, при цьому як при зупиненні реєстрації податкових накладних, так і при відмові у їх реєстрації, відповідні рішення відповідача не містять конкретних вимог до платника податків та інформації щодо того, яких саме первинних документів не вистачає для реєстрації податкових накладних.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені     Конституцією     та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Разом з тим, відповідачі не надали належних та достатніх доказів відповідності дій щодо зупинення реєстрації податкових накладних положенням п.201.16 ст.201 ПК України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Так, сукупність наданих позивачем первинних документів, факт здійснення поставки товару зумовлював обов`язок позивача в силу вимог п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201, п.201.7 ст. 201, п.201.10 ст.201 ПК України сформувати та направити для реєстрації спірні податкові накладні, тобто за правилом «першої події», що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання податкових накладних для реєстрації в ЄРПН.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування у ЄРПН, є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Додатком №4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Таким чином, повноваження щодо включення або виключення підприємства з Переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості відносяться до компетенції комісії регіонального рівня, тобто, - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.
Тому, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині позовних вимог ПП «Легіон Агро» про зобов`язання Державної податкової служби України виключити ПП «Легіон Агро» з Переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості припустився помилки, оскільки вказані дії чи повноваження стосуються іншого суб`єкта владних повноважень.

Також, в позовній заяві позивач просив суд першої інстанції зобов`язати Державну податкову службу України у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили надати до суду звіт про його виконання в частині виключення підприємства з Переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та реєстрації податкових накладних.
Статтею 129-1 Конституції України   визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
   Відповідно до   ст.370 КАС України   судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що   КАС України   регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. 
При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.
Крім того, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про встановлення судового контролю.

Згідно   ст.132 КАС України   судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Відповідно до ч. 1   ст. 139 КАС України   при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          Згідно з ч. 1   ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
          Відповідно до ч.ч.3, 4, 5   ст.143 КАС України      якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному   ст.252 цього Кодексу.
          Згідно ч.7 ст.139 КАС України    розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
          Відповідно до чч.1, 2   ст.134 КАС України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
          Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Відповідно до ч. 4   ст. 134 КАС України   для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Так, згідно ч.9   КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
          Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
          Аналогічна правова позиція викладена в ряді постанов Верховного Суду від 12.08.2020   р. (справа № 826/17201/16).
          При цьому, згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;
          адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;
          договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
          інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
          Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
          Враховуючи приписи Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», колегія суддів приходить до висновку про те, що правова допомога надається саме адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням  на підставі відповідного договору з фізичною особою. При цьому, частинами 1, 2   ст.134 КАС України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
          Отже, процесуальним законодавством визначено, що за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами саме витрати на правничу допомогу адвоката.
Так, 01.12.2020р. між ТОВ «Профес Аудит» (виконавець) та ПП «Легіон Агро» (клієнт) укладений договір про надання правової допомоги №4, відповідно до умов якого виконавець приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства). /т.2 а.с.12-15/
          На підтвердження надання послуг за вищезазначеним договором позивачем надано: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.02.2021р. № ОУ-0000002, платіжні доручення від 28.01.2021р. №4 та від 04.02.2021р. №6. /т.2 а.с.16-18/
          Отже, позивачу не надавалася правова допомога адвоката, в порядку Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що виключає можливість здійснення судом розподілу таких витрат згідно ст.134 КАС України.
При цьому, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та як наслідок неправильно застосовано норми процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягають скасуванню.
Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року в частині зобов`язання Державної податкової служби України виключити ПП «Легіон Агро» з Переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; зобов`язання Державної податкової служби України у місячний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення, - скасувати.
Ухвалити в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «Легіон Агро» про зобов`язання Державної податкової служби України виключити ПП «Легіон Агро» з Переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; заяви про зобов`язання Державної податкової служби України у місячний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.
В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року задовольнити.
Додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року скасувати.
Ухвали у справі постанову, якою відмовити у задоволенні заяви приватного підприємства «Легіон Агро» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст судового рішення складений 07.10.2021р.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.