ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року	Львів	Справа № 159/4527/21 пров. № А/857/18682/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В., 
                                                                                 Ільчишин Н. В.,
з участю секретаря судового засідання                Петрунів В. І.,
позивача                                                                    ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2021 року в справі № 159/4527/21 (прийняте у місті Ковелі суддею Логвинюк І.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області Гоменюка Миколи Леонідовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, 

                                                      В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою в якій просив:
- визнати дії відповідача протиправними;
- скасувати постанову у справі про адмінправопорушення серії БАБ № 875786 від 01.08.2021 як незаконну;
- закрити справу про адмінправопорушення за відсутністю у його діях складу адмінправопорушення;
- стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану порушенням законодавства і його прав в порядку ст. 23 ЦК України та завдані збитки в сумі 1000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що Правил дорожнього руху не порушував, а дії поліцейського є неправомірними. При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбувалося.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що інспектор патрульної поліції наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення, тому повинен бути відповідачем у справах про оскарження винесеної ним постанови. Посилається на постанову Верховного Суду від 09.07.2020, де зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстави позову є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів (та їх заміна в разі необхідності) і обгрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, у ній зазначених, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, відповідно до копії оскаржуваної постанови, о 06 год. 05 хв. 02.08.2021 така була винесена поліцейським СРПП Володимир Волинського РВП Гоменюком М.Л. щодо позивача за порушення ним вимог п. п. 2.3 «в», п. 31 ПДР України о 05 год. 35 хв. 02.08.2021 під час керування у м. Володимирі-Волинському Волинської області, по вул. Ковельській т/з автомобілем марки «Мерседес Бенц», р. н. НОМЕР_1 . Позивачеві поставлено у вину те, що він, керував цим т/з, будучи не пристебнутим ременем безпеки, з тріщиною на лобовому склі та вчинив адмінправопорушення, передбачені частиною п`ятою статті 121 та частиною першою статті 121 КУпАП. На позивача з врахуванням положень статті 36 КУпАП накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до неналежного відповідача, а тому підстави для задоволення такого позову відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені статтею 121.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 121 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.
Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і в цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.
Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.
Отже, поліцейські при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що належним відповідачем у справі, предметом якої є оспорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повинен бути відповідний орган Національної поліції.
Проте, як видно з матеріалів справи, цей позов заявлено до поліцейського СРПП Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області Гоменюка Миколи Леонідовича, тобто до неналежного відповідача.

За змістом частини третьої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. 
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. 
Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Тобто, з наведених норм видно, що можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена виключно судом першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи, позивачеві у судовому засіданні у суді першої інстанції було роз`яснено його право на: клопотання про заміну первісного відповідача поліцейського юридичною особою відділом поліції як суб`єктом владних повноважень - у якому відповідач проходить службу, з врахуванням того, що саме така юридична особа може бути належним відповідачем у справі; клопотання про залучення такої юридичної особи як суб`єкта владних в якості співвідповідача. 

Проте, позивач у судовому засіданні заперечив щодо такого залучення (заміни) суб`єкта владних повноважень, та такої згоди суду не надав.

Враховуючи те, що суд першої інстанції за правилами статті 48 КАС України заміну первинного відповідача на належного не здійснив, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести таку заміну, то наявні підстави для відмови в задоволенні позову з підстав його заявлення до неналежного відповідача.

Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 159/4527/21 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 29 листопада 2021 року.