ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1463/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Бєляновського В.В.,  Богатиря К.В.

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
від Акціонерного товариства «Аграрний фонд» - адвокат Гоцко Р.В., довіреність  № 739-7/20 від 30.12.2020;  
Представник Приватного підприємства «Брайловський» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Брайловський» 
на рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 
по справі № 916/1463/21 
за позовом Акціонерного товариства «Аграрний фонд» 
до відповідача Приватного підприємства «Брайловський» 
про стягнення 676 838, 86 грн.

суддя суду першої інстанції: Невінгловська Ю.М.
місце винесення рішення: м. Одеса,  пр. Шевченко, 29,  Господарський суд Одеської області
повний текст складено та підписано 20.08.2021 

В С Т А Н О В И В:
26.05.2021 року позивач – Акціонерне товариство «Аграрний фонд» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача – Приватного підприємства «Брайловський», в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 676    838,86 грн., з яких сума основного боргу - 490    268,34 грн., пені – 39    167,96 грн., штрафу у розмірі 20% – 98   053,67 грн., відсотків за користування грошовими коштами – 9 298,36 грн, інфляційного боргу – 40    050,53 грн., також витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування поданого позову, позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача умов договору поставки мінеральних добрив №36-МД-27.03.2020 від 27.03.2020 року в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 позов задоволено частково.
Стягнуто з Приватного підприємства «Брайловський» на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» 490    268,34 грн. - основного боргу, 30    116,38 грн. – інфляційних витрат, 5    117,60 грн. – 3% річних, 22     444,89 грн. – пені та 98    053,67  грн. – штрафу, а також 9    690,01 грн. судового збору.
В іншій частині позову – відмовлено.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Приватне підприємство «Брайловський» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 в частині стягнення з Приватного підприємства «Брайловський» на користь позивача 30116,38 грн. – інфляційних втрат та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові в частині стягнення інфляційних втрат. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник зазначає, що додатковою угодою до договору поставки· мінеральних добрив від 04.01.2021, сторони визначили остаточну вартість поставлених добрив, доданий розрахунок вартості. Згідно даного розрахунку вартість добрив визначена виходячи з курсу долара СІІІА до української гривні. Одтак, стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні). 
Скаржник вважає, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо неможливості нарахування інфляційних витрат через те, що остаточна вартість товару вираховувалася відповідно курсу долара СІІІА до української гривні.
Крім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції не об`єктивно відхилив посилання відповідача на форс-мажорні обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання свого грошового зобов`язання перед позивачем відповідно до висновку про загибель посівів від 24.09.2020 р. №2003-14/521, сертифікату ·№3100-20-1854 про·форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 24.11.2020 р. №1547/05-4 та сертифікату № 3100-21- 0073 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 21.01.2021 № 2105-4.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.
27.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Аграрний фонд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що судом першої інстанції в повному обсязі було досліджено всі матеріали справи та оскаржуване рішення було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, просить залишити рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 у справі №916/1463/21 – без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Бєляновського В.В., Богатиря К.В. що підтверджується витягом з протоколу розподілу судової справи між суддями від 09.09.2021.
Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Приватного підприємства «Брайловський» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 у справі №   916/1463/21.
Призначено справу № 916/1463/21 до розгляду на 21.10.2021 о 14:00 год.
В судовому засіданні 21.10.2021 представник Акціонерного товариства «Аграрний фонд» надав пояснення, в яких заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Одеської області залишити без змін.
Представник Приватного підприємства «Брайловський»  в судове засідання 05.10.2021 не з`явився. 
21.10.2021 до суду апеляційної інстанції від Приватного підприємства «Брайловський» надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника.
Колегія суддів звертає увагу, що 15.04.2021 на сайті Південно-західного апеляційного господарського суду опубліковано повідомлення за посиланням (https://swag.court.gov.ua/sud4872/pres-centr/news/1106396/) про зупинення відправки судової кореспонденції, у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату    послуг з відправки поштової кореспонденції та надсилання учасникам судових проваджень процесуальних документів виключно засобами електронного зв`язку.
Отже, в ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 була направлено представникам учасників справи № 916/1463/21 на електронні адреси, що були зазначені сторонами у поданих до суду та долучених до матеріалів справи документах.
Відправка ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду на зазначені електроні адреси підтверджується долученими до матеріалів справи роздруківками про доставлення електронного відправлення.
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
21.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
27.03.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» (Постачальник)  та Приватним підприємством «Брайловський» (Покупець) укладено договір поставки мінеральних добрив №36-МД-27.03.2020, відповідно до п.1.1, якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) в обумовлені строки (строк) Покупцеві мінеральні добрива згідно Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений Постачальником Товар належної якості. 
Відповідно до п.1.2 Договору, найменування, якість, базова ціна за одиницю та кількість Товару, вид упаковки, базис (місце) поставки зазначаються у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно п.п.2.1-2.5 Договору, базова ціна за 1 тонну Товару зазначається у Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору. Загальна сума даного Договору складається з загальної вартості підписаних Специфікацій за даним Договором. Ціна за 1 тонну Товару та загальна сума Договору, передбачені п.2.1. та п.2.2. даного Договору, є базовими і підлягають перегляду відповідно до п.п. 2.6 та 3.12 цього Договору. 
Розрахунки за поставлений Товар здійснюються Покупцем згідно з умовами, що визначені цим Договором. Остаточна вартість Товару (ОВГ) фіксується шляхом заключення додаткової угоди (остаточний розрахунок) до Договору. 
Положеннями п.2.7 встановлено, що остаточну вартість Товару Покупець зобов`язується сплатити протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання сторонами додаткової угоди (остаточний розрахунок) до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше « 01» жовтня 2020 року (яка є кінцевою датою). Зобов`язання Покупця по оплаті Товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів у розмірі 100% остаточної вартості Товару на банківський рахунок Постачальника.
Відповідно до п.3.1, 3.2, 3.4 Договору, Постачальник здійснює поставку Покупцю Товару, зазначеного в Специфікації, на умовах та в місце поставки, визначених цим Договором та відповідною Специфікацією відповідно до умов Інкотермс 2010 (Правила МТП з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі). Постачальник зобов`язується здійснювати відвантаження Товару за заявками Покупця, а Покупець зобов`язується надавати заявки на відвантаження та приймати Товар в період з « 30» березня 2020 року по « 11» квітня 2020 року. Постачальник гарантує можливість відвантаження всієї кількості Товару згідно з Специфікацією №1 до Договору починаючи « 30» березня 2020 року. Обов`язок Постачальника поставити Товар вважається виконаним з моменту поставки (відвантаження) Товару зазначеному Покупцем перевізнику, з цього моменту до Покупця переходить право власності та Покупець несе ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) Товару.  Якщо під час приймання Товару від Покупця не надійшло претензій, то Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем: за кількістю (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної у видатковій накладній; за якістю - відповідно до якості, вказаної в документі про якість. Датою поставки Товару є дата видаткової накладної. 
Згідно п. 3.9 Договору, Товар вважається прийнятим по кількості відповідно до кількості зазначеної у видатковій накладній.
За умовами, передбаченими п.4.2.1, 4.4.1, 4.4.3, 4.4. Договору, Постачальник зобов`язаний передавати Товар у власність Покупця в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. Покупець зобов`язаний повністю здійснювати оплату усіх Товарів відповідно до умов цього Договору (додатків (додаткових угод) до нього), а також реально та належним чином виконувати усі інші свої зобов`язання по оплаті за поставлений (переданий у власність) Товар, повністю розрахуватися (провести повну оплату) з Постачальником за передані Товари, нести відповідальність за невиконання та/або несвоєчасне виконання своїх грошових зобов`язань відповідно до умов цього Договору. 
Відповідно до п. 5.3 Договору, за порушення строків оплати Товару Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості Товару, оплату якого прострочено, за кожний день такого прострочення. За прострочення строків оплати Товару понад 5 (п`ять) банківських днів Покупець, крім пені, додатково сплачує штраф у розмірі 20 % (двадцяти відсотків) від суми простроченого платежу. У випадку прострочення Покупцем виконання будь-яких грошових зобов`язань заданим Договором Постачальник має право зупинити виконання свого обов`язку, щодо постачання (передачі) Товару, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі, без застосування до Постачальника штрафних санкцій. 
Згідно п. 5.4 Договору, сторони звільняються від відповідальності за порушення зобов`язань за цим Договором, якщо це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Обставини непереборної сили (форс- мажор) .мають бути підтверджені сертифікатом виданим Торгово-промисловою палатою України, який надається іншій Стороні протягом 15 календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору). 
Пунктом 6.3 Договору встановлено, що всі зміни та доповнення до цього Договору здійснюються у письмовій формі та оформлюються шляхом укладення додаткової угоди до цього Договору. 
Положеннями 6.7 Договору передбачено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до « 31» грудня 2020 року, але в будь-якому випадку діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. 
Специфікацією №1 до договору поставки мінеральних добрив №36-МД-27.03.202 від 27.03.2020 року визначено найменування, якість, вид упаковки, кількість, базова ціна, вартість та базис (місце) поставки Товару.
Відповідно до п.2, 3 Специфікації, загальна кількість Товару, що поставляється по даній Специфікації, складає 55,500 тон. Загальна базова вартість Товару, який поставляється по Даній Специфікації, складає 449 700,00 гривень в тому числі ПДВ 74 950,00 гривень.
19.05.2020 року сторони договору уклали додаткову угоду № 1 до договору поставки мінеральних добрив №36-МД-27.03.202 від 27.03.2020 року про зміну реквізитів сторін.
04.01.2021 року сторони договору уклали додаткову угоду № 2 до договору поставки мінеральних добрив №36-МД-27.03.202 від 27.03.2020 року, якою , Сторони дійшли взаємної згоди щодо перегляду ціни за 1 (одну) тонну поставлених мінеральних добрив, з врахуванням пунктів 2.3, 2.6 та 3.12 Договору, та зафіксували, що остаточна вартість поставлених мінеральних добрив згідно Договору становить 490 268.34 грн., в т.ч. ПДВ — 81 771,40 грн. 
Згідно п. 3-5 Додаткової угоди №2 визначено, що підписанням цієї Додаткової угоди Сторони підтверджують, що не мають жодних претензій та зауважень до здійсненого розрахунку вартості поставлених мінеральних добрив, що додається до цієї Додаткової угоди та є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди. Ця Додаткова угода набуває чинності та вважається укладеною з моменту її підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. Інші умови Договору залишаються без змін та Сторони підтверджують свої зобов`язання за ними.
Додатком до Додаткової угоди №2 сторонами погоджено Розрахунок вартості поставлених мінеральних добрив до договору поставки мінеральних добрив від 27.03.2020 № 36-МД-27.03.2020 (ПП "Брайловський"), за яким вбачається, що датою остаточного розрахунку та курсу, який застосовувався для цього розрахунку визначено 04.01.2021 року.
Факт поставки підтверджується видатковим накладними №1411 від 01.04.2020 року на суму 88 200 грн., №1556 від 01.04.2020 року на суму 109      500 грн., №1507 від 01.04.2020 року на суму 252      000 грн.
01.10.2020 року листом №21-02/3/2629 АТ «Аграрний фонд» попередило ПП «Брайловський» про необхідність здійснення оплати за отриманий товар у встановлений договором строк, у разі не виконання цього обов`язку АТ «Аграрний фонд» буде вимушене звернутись до судових органів за захистом свої прав та законних інтересів.
14.04.2021 року АТ «Аграрний фонд» надіслало ПП «Брайловський» вимогу №7.4-05/3/735, якою позивач вимагав відповідача повернути борг з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних, пені та штрафу у розмірі 664      045,53 грн. до 23.04.2021 року та попередило, що у разі несплати боргу у встановлений строк, АТ «Аграрний фонд» звернеться до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Як стверджує позивач, на момент подачі до суду позовної заяви, відповідачем не повернуто борг та не сплачено фінансових санкцій, що стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 676    838,86 грн., з яких сума основного боргу  - 490    268,34 грн., пені – 39    167,96 грн., штрафу у розмірі 20% – 98   053,67 грн., відсотків за користування грошовими коштами – 9 298,36 грн, інфляційного боргу – 40    050,53 грн., також витрат по сплаті судового збору.
Так, Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Приватного підприємства «Брайловський» на користь Акціонерного товариства «Аграрний фонд» 490    268,34 грн. - основного боргу, 30    116,38 грн. – інфляційних витрат, 5    117,60 грн. – 3% річних, 22    444,89 грн. – пені та 98    053,67  грн. – штрафу.
Позиція Південно – західного апеляційного господарського суду. 
Оскільки відповідач не погоджується із оскаржуваним рішенням виключно у частині задоволенні позовних вимог про стягнення 30    116,38 грн. інфляційних втрат, колегія суддів відповідно до статті 269 ГПК України переглядає зазначене судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.
Фактично, доводи апеляційної скарги зводяться лише до неможливості стягнення інфляційних через те, що остаточна вартість товару вираховувалася відповідно курсу долара США до української гривні, а також не врахування судом першої інстанції посилання відповідача на форс-мажорні обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання свого грошового зобов`язання.
Колегія суддів не погоджується з доводами скаржника та зазначає наступне.
За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. (Висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц)
З викладеного можна зробити висновок, що правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, регулюються нормами ЦК України, що передбачають відповідальність за порушення грошового зобов`язання (частина друга статті 625 цього Кодексу).
У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2   статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму «інфляційних втрат» як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Згідно зі статтею 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до частини першої статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 Цивільного кодексу України).
Отже гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.
З огляду на викладене норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
У разі порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другої статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.
Так, колегією суддів встановлено, що відповідно до Додаткової угоди від 04.01.2021 до Договору поставки мінеральних добрив №36-МД-27.03.202 від 27.03.2020, Сторони дійшли взаємної згоди щодо перегляду ціни за 1 (одну) тонну поставлених мінеральних добрив, з врахуванням пунктів 2.3, 2.6 та 3.12 Договору, та зафіксували, що остаточна вартість поставлених мінеральних добрив згідно Договору становить 490 268.34 грн., в т.ч. ПДВ — 81 771,40 грн. 
Дослідивши умови укладеного між сторонами у цій справі № 916/1463/21 договору поставки щодо ціни товару та порядку оплати, колегія суддів встановили, що у договорі поставки та у додатку № 2 до договору поставки ціна товару визначена сторонами у договорі поставки у національній валюті України.
У зв`язку з чим, колегією суддів не приймаються заперечення скаржника про неправомірне нарахування інфляційних втрат у даній справі. 
Щодо посилання скаржника на звільнення від відповідальності у зв`язку з форс-мажорними обставинами, які унеможливили своєчасне виконання ПП «Брайловський» свого грошового зобов`язання перед АТ «Аграрний фонд» та посилається на висновок про загибель посівів від 24.09.2020р. №2003-14/521, сертифікатом №3100-20-1854 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 24.11.2020р. №1547/05-4 та сертифікатом №3100-21-0073 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 21.01.2021 р. №2105-4.
Судова колегія в цій частині також погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність форс-мажорних обставин з огляну на таке:
Згідно п. 5.4 Договору поставки мінеральних добрив від 27.03.2020 №36-МД-27.03.2020, сторони звільняються від відповідальності за порушення зобов`язань за цим Договором, якщо це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Обставини непереборної сили (форс- мажор) мають бути підтверджені сертифікатом виданим Торгово-промисловою палатою України, який надається іншій Стороні протягом 15 календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору). 
Частиною другою статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Відповідно до частини першої статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, що надані відповідачем сертифікати підтверджують факт форс-мажорних обставин за договорами поставки зерна врожаю 2020 року №19-ВП-06.03.2020 від 06.03.2020 року та №36-ВП-27.03.2020 від 27.03.2020 року та не можуть бути застосованими для договору поставки мінеральних добрив №36-МД-27.03.2020 від 27.03.2020 року, що не пов`язаний з вищевказаними договорами.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про недоведеність відповідачем за допомогою належних у розумінні процесуального закону доказів факту існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які б звільняли Приватного підприємства «Брайловський» від відповідальності за невиконання умов договору поставки мінеральних добрив від 27.03.2020 №36-МД-27.03.2020.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 у справі №   916/1463/21 - залишити без змін.
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Брайловський» - залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «Брайловський».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 21.10.2021.

Головуючий суддя                                                                      Філінюк І.Г.

Суддя                                                                                           Бєляновський В.В.

Суддя                                                                                           Богатир К.В.