ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6336/21 Справа № 202/6601/20 	  	Головуючий у першій інстанції:  Бєсєда Г. В. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2021 року по справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-банк» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, стягувач - АТ «Укрсоцбанк», боржник - ОСОБА_1 , – 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2021 року дану цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Альфа-банк» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, стягувач - АТ «Укрсоцбанк», боржник - ОСОБА_1 , передано за підсудністю на розгляд Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції. 
Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного. 
Встановлено, що АТ «Альфа-банк» звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №24789 від 31.10.2017 року про стягнення грошових коштів за кредитним договором №51/119-6 від 11.08.2006 року, з ПАТ «Урксоцбанк» на АТ «Альфа-банк» та поновити строк для пред`явлення вказаного виконавчого напису до виконання (а.с. 1-5). 
Також встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі №898вр-20/160 заяву АТ «Альфа-банк» про заміну стягувача у виконавчому документі повернуто заявнику без розгляду (а.с. 7-8). 
Частиною 2 ст. 433 ЦПК України визначено, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. 
В матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №24789 від 31.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» грошових коштів за кредитним договором №51/119-6 від 11.08.2006 року пред`явлений чи пред`являвся до виконання. 
Апелянт, відповідно до змісту його скарги, також зазначає про неперебування вказаного вище виконавчого напису приватного нотаріуса на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби чи приватного виконавця, що підтверджено відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с. 138). 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). 
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Як вказує Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
За правилами ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. 
За положеннями частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Такі висновки відповідають також правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 13 листопада 2019 року у справі №2-496/11 (провадження №61-16030св18).
Крім того, частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
За загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 27 ЦПК України). 
Згідно копії паспорту боржника за виконавчим написом нотаріуса серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 23.09.1996 року, місце проживання ОСОБА_1 з 03.11.2011 року зареєстроване по АДРЕСА_1 (а.с. 113-114). 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. 
Статтею 32 ЦПК України встановлено, що 1. Спори між судами про підсудність не допускаються.Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Виходячи з викладеного, встановивши зареєстроване місце проживання відповідача по АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом міста Дніпра відноситься до Амур-Нижньодніпровського району; приймаючи до уваги відсутність доказів перебування виконавчого документу на примусовому виконанні, - колегія приходить до висновку про обґрунтованість та законність постановленої місцевим судом ухвали щодо передачі справи за підсудністю на розгляд Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська. 
Колегія звертає увагу, що таке процесуальне рішення місцевого суду про передачу справи на розгляд за підсудністю за місцем проживання боржника не позбавляє заявника АТ «Альфа-банк» права на доступ до суду і водночас забезпечує боржнику можливість у повній мірі реалізувати своє процесуальне право, в тому числі, на гласність судового процесу, у зв`язку з територіальною зручністю розгляду справи за місце його проживання в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська. 
Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали. 
Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова