ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 803/1087/17
адміністративне провадження № К/9901/57338/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапа В.М., суддів Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Міністерства оборони України 
на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року (у складі головуючого судді Ксензюка А.Я., суддів Валюха В.М., Ковальчука В.Д.)  та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року (у складі головуючого судді Судової -Хомюк Н.М., суддів Гуляка В.В.,  Коваля Р.Й.)
у справі №803/1087/17
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Волинський обласний військовий комісаріат Міноборони, 
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.          Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив: 
- визнати протиправними дії щодо повернення на доопрацювання документів на призначення одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;
- зобов`язати повторно розглянути заяву та документи про призначення одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.
2. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, яку залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від       20 червня 2018 року, позов задоволено: визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення ОСОБА_1 на доопрацювання документів на призначення одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.
3. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено, що:
3.1.  ОСОБА_1 у період з 04 липня 1979 року по 26 червня 1981 року проходив військову службу у Радянській армії СРСР та приймав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку з 19 лютого 1980 року по 26 червня 1981 року у Демократичній республіці Афганістан, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 30 травня 2000 року, військовим квитком серії № НОМЕР_2 та довідкою Камінь-Каширського районного військового комісаріату Волинської області.
3.2. Відповідно до довідки Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії серії    12 ААА №138342 від 09 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи, у зв`язку із пораненням та контузією, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби.
3.3. Згідно із висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №674/ж від                17 квітня 2015 року виявлені спеціалістом у ОСОБА_1 при огляді рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитись внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих у 1980 році.
3.4. Також, витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 №1424 від 20 квітня 2015 року підтверджено, що його захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
3.5. На підставі положень статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від                 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», позивач через Камінь-Каширський районний військовий комісаріат подав заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок повторного встановлення йому ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. До заяви були додані: копія паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копія військового квитка, копія висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи, військово-лікарської комісії, копія довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії.
3.6. Листом від 22 лютого 2017 року за №230 Волинський обласний військовий комісаріат повідомив позивача, що комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України розглянуто документи ОСОБА_1 та повернуто на доопрацювання, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). 
4. Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що позивачем при зверненні до військового комісаріату із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, які підтверджують, що поранення, контузія та отримані захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії. У зв`язку з цим суди дійшли  висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі статтею 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Відповідач - Міністерство оборони України, подало касаційну скаргу на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю. 
5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги полягають у тому, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права та допущені порушення норм процесуального права. Зокрема, скаржник наполягає на тому, що обов`язковим документом для розгляду документів щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності є копія документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Зазначає, що в даній довідці чітко вказано за яких обставин отримано поранення, травму, контузію, каліцтво, однак це не було взято до уваги судами попередніх інстанцій. Також відповідач вказав, що позивачу не було відмовлено у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, а прийнято рішення направити на доопрацювання поданих документів.
6. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
7. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої--другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
8. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі – Закон № 2232-ХІІ).
9. Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України      № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
10. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
11. Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
12. Згідно з пунктом “б” частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
13. Водночас, у відповідності до статті 16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
14. Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, згідно довідки МСЕК від 09.06.2015 Серія 12ААА№13842.
15. Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом  для працездатних осіб, у позивача виникло з 09 червня 2015 року.
16. Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
17. На виконання цієї статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
18. Згідно з пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
19. Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
19.1. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
20. Виходячи з наведеного, Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу стосовно виплати одноразової грошової допомоги, та перелік документів, зазначений в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
21. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30.01.2018 у справі № 806/986/16 та від 03.04.2018 у справі № 750/5581/17, 12.11.2018 у справі № 727/715/17, від 15.04.2019 у справі № 760/20801/16-а.
22. Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 03.06.2016 рішенням Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, затвердженим Міністром оборони України, оформленим протоколом від 03.06.2016 №38, повернуто документи ОСОБА_1 на доопрацювання, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
23. Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення, однак, у даному випадку таке відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
24. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються та підтверджуються доводами касаційної скарги.
25. Верховний Суд зазначає, що дослідженню у цій справі підлягає саме законність прийнятого рішення, тобто чи прийнято таке у межах та у спосіб визначених законодавством повноважень, а не підстави за яких документи були надіслані на доопрацювання.
26. Суд касаційної інстанції не може погодитись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013. Колегія суддів зауважує, що питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю відповідач фактично не вирішив.
27. Потрібно зазначити, що приходячи до таких висновків, суди насправді визначили вид рішення, яке має прийняти суб`єкт владних повноважень за результатом повторного розгляду заяви. За умови, що рішення, передбаченого законом, цей суб`єкт ще не ухвалював, твердження про існування у ОСОБА_1 права на отримання одноразової допомоги є передчасним. Наведене не призвело до прийняття судами неправильного рішення по суті позовних вимог, проте, мотиви, з яких суди дійшли вказаного висновку, засновані на неправильному застосуванні норм матеріального права.
28. Відповідно до частин 1, 4 статті 351 КАС України (в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року), підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
29. З огляду на наведене, мотивувальна частина оскаржуваних судових рішень підлягає зміні шляхом викладення її у редакції цієї постанови, а касаційна скарга підлягає до задоволення частково.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 345, 349, 351, 355-356, 359 КАС України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови, в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач                                                                                          В.М. Шарапа

Судді                                                                                                              Л.В. Тацій

                                                                                                                        С.М. Чиркін