ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року	Львів	Справа № 460/1689/21 пров. № А/857/18271/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року (рішення ухвалене у м. Рівне судом у складі головуючого судді Кошмелюк Т.О.) у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

                                                     ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 02.02.2021 № РВ8524/1356/000002/ІП-ФС.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що положення ст. 98 КЗпП України не поширюється на позивача, оскільки останній є комунальним некомерційним підприємством і оплата праці працівників здійснюється відповідно до ст. 97 КЗпП України. Крім того, надбавки та доплати обов`язкового характеру з урахуванням обсягу роботи зо відповідною посадою розраховуються від посадового окладу, тому твердження відповідача про те, що розмір додаткової доплати має обчислюватися з врахуванням всіх надбавок та доплат являються безпідставними. Також стверджує, що кошти, передбачені Постановою КМУ № 246 від 23.03.2020 надійшли на рахунок позивача лише 19.06.2020 і через 14 днів були нараховані та виплачені медичним та іншим працівникам КНП «Дубенська міська лікарня», які безпосередньо зайняті на роботах з надання медичних послуг хворим на коронавірусну хворобу. Просив позов задоволити.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу на Комунальне некомерційне підприємство «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради за порушення законодавства про працю та зайнятість населення  № РВ8524/1356/000002/ІП-ФС від 02 лютого 2021 року в повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Управління Держпраці у Рівненській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2020 Управлінням Держпраці у Рівненській області внесений припис КНП «Дубенська міська лікарня» про усунення виявлених порушень № РВ8110/1356/АВ/П,  відповідно до якого останньому у строк до 27.07.2020 слід усунути виявлені в ході інспекційного відвідування порушення, а саме:
1. Порушення ст. 98 КЗпП України, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці»:
У КНП «Дубенська міська лікарня» не проведено оплату праці працівників за березень 2020 року у розмірі трьох окладів (тарифних ставок), згідно з персональним переліком працівників, яким встановлюється доплата затвердженим головним лікарем КНП «Дубенська міська лікарня», відповідно          до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020 № 768. Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей, доплати у розмірі до 300 % заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок за квітень 2020 року в КНП «Дубенська міська лікарня» не враховано всі обов`язкові надбавки та доплати, які установлені медичному або іншому працівнику відповідного закладу охорони здоров`я згідно з умовами праці та трудовим договором (контрактом). У КНП «Дубенська міська лікарня» не проведено виплата доплати медичним працівникам, які безпосередньо зайняті в наданні допомоги пацієнтам з гострою хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, в редакції, що діє з 1 квітня 2020 року (внесені зміни постановою КМУ від 24.04.2020 № 331). 
2. Порушення ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»:
Виплата додаткової заробітної плати  в КНП «Дубенська міська лікарня» у вигляді додаткових доплат працівникам, які безпосередньо зайняті в наданні допомоги пацієнтам з гострою хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за квітень 2020 року проведено після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме: згідно платіжних доручень КНП «Дубенська міська лікарня» від 11.06.2020 № 652, № 655, № 657 виплата додаткових доплат за квітень 2020 року проведена 11 червня 2020 року. За травень доплата медичним працівникам,          які безпосередньо зайняті в наданні допомоги пацієнтам з гострою хворобою COVID-19 у розмірі до 300 % не проведена. 
Відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 14.12.2020 за № 1192 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 14 грудня 2020 року № 974-Н/09-27, інспектором праці проведено позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у Комунальному некомерційному підприємстві «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради.
Підставою для проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування була перевірка виконання суб`єктом господарювання раніше виданого припису про усунення виявлених порушень від 22.06.2020 № РВ8110/1356/АВ/П.
За наслідками такого заходу складений акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № РВ8524/1356/АВ від 16 грудня 2020 року.
Згідно висновків зазначеного акту інспекційного відвідування, посадовими особами відповідача виявлені порушення законодавства про працю позивачем, зокрема:
- в порушення вимог ст. 98 КЗпП України, ч.1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці», у КНП «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради відповідно до розрахункових відомостей, доплати у розмірі до 300 % заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок за квітень та травень 2020 року в КПН «Дубенська міська лікарня» у базу нарахування доплати згідно постанови КМУ від 23.03.2020 р. № 246 в редакції, що діє з 1 квітня 2020 року (внесені зміни постановою КМУ від 24.04.2020 № 331) не враховано всі обов`язкові надбавки та доплати, які установлені медичному або іншому працівнику відповідного закладу охорони здоров`я згідно з умовами праці та трудовим договором (контрактом); 
- в порушення ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» в КНП «Дубенська міська лікарня» виплата додаткової заробітної плати у вигляді додаткових доплат працівникам, які безпосередньо зайняті в наданні допомоги пацієнтам з гострою хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за травень 2020 року проведено після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме: згідно відомостей розподілу виплат від 03.07.2020, платіжних доручень від 03 липня 2020 № 741, № 740, № 739, № 738, № 736, № 744, № 737, відомості зарахування коштів на розрахункові рахунки в системі Ощадбанку від 03.07.2020, відомості нарахування коштів АТ «Укрсиббанк» від 03.07.2020 № 266 та відомості на розрахункові рахунки в системі Ощадбанку від 03.07.2020 № 39, проведена 03.07.2020. 
Управлінням Держпраці у Рівненській області, 02.02.2020 року прийнято постанову про накладення штрафу на позивача за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №  РВ8524/1356/000002/ІП-ФС у розмірі 12000грн.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту Закон № 877).
Визначення терміну «державний нагляд (контроль), встановлення видів нагляду (контролю) наведені  у ч. 1 ст. 1 Закону № 877, а саме: державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Кабінет Міністрів України 21.08.2019 прийняв постанову № 823, якою затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю (далі – Порядок № 823).
Дані Порядки визначають процедуру здійснення державного контролю та державного нагляду за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно матеріалів справи, відповідач встановив порушення позивачем ст. 98 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
Частиною першою статті 13 Закону України «Про оплату праці» визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.
Під положення наведених норм права підпадають лише ті установи і організації, які фінансуються з бюджету.
Апеляційним судом встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах встановленим законодавством України. 
Вказане підтверджується п. 1.1. розділу І Статуту підприємства, затвердженого рішенням Дубенської міської ради 01.01.2020 № 4436.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства з питань діяльності закладів охорони здоров`я» від 06.04.2017 № 2002-VIII, збільшено кількість організаційно-правових форм закладів охорони здоров`я.
Згідно ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», залежно від форми власності заклади охорони здоров`я утворюються та функціонують як державні, комунальні, приватні чи засновані на змішаній формі власності.
Заклади комунальної власності можуть утворюватись та функціонувати як комунальні установи або комунальні некомерційні підприємства.
Джерелами фінансування закладу, перетвореного на комунальне некомерційне підприємство, можуть бути як бюджетні кошти, так і кошти юридичних та фізичних осіб.
Згідно ст. 54 Господарського кодексу України, на суб`єктів господарювання, які провадять некомерційну господарську діяльність, поширюються загальні вимоги щодо регулювання господарської діяльності з урахуванням особливостей її провадження різними суб`єктами господарювання, які визначаються цим кодексом та іншими законодавчими актами.
Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.
Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.
Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Згідно ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.
Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
У закладах охорони здоров`я, які за організаційно-правовою формою функціонують як комунальні некомерційні підприємства, умови оплати праці визначаються з урахуванням ст. 97 КЗпПУ, ст. 15 Закону України «Про оплату праці», а саме: умови і розміри оплати праці визначаються у колективному договорі з дотриманням положень законодавства, генеральної, галузевої та територіальної угод.
Законодавством не заборонено в разі визначення в колективному договорі умов і розмірів оплати праці працівників охорони здоров`я, використовувати гарантії з оплати праці, встановлені постановами Кабінету Міністрів України та галузевими наказами, зокрема наказом Мінпраці та МОЗ України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення».
Відповідно до ст.4 Закону України «Про оплату праці» джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їхньої господарської діяльності, для визначення умов і розмірів оплати праці працівників мають ураховуватись фінансові можливості підприємств.
Згідно частини 15 статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», заклади охорони здоров`я, утворені в результаті реорганізації державних та комунальних закладів охорони здоров`я – державних та комунальних установ, можуть мати відокремлене майно (в тому числі кошти), закріплене за ними на праві оперативного управління, самостійний баланс, самостійно затверджувати штатний розпис, мати рахунки в установах банків, печатки.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 94 КЗпП України, розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці», держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, заклади охорони здоров`я у формі комунальних некомерційних підприємств, мають виключне дискреційне повноваження, щодо формування політики оплати праці в межах цього підприємства. Відтак, нарахування та виплата заробітної плати повинна здійснюватися за рішенням керівника закладу охорони здоров`я, з дотриманням встановлених гарантій працівника. В той же час, законодавство допускає можливість встановлення диференціації оплати праці та впровадженням мотиваційних механізмів для лікарів та іншого персоналу, що має більше виробниче навантаження.
Тому, на комунальне некомерційне підприємство вимоги ст. 98 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про оплату праці» не поширюються, тому кваліфікація правопорушень за цими статтями, не відповідає кваліфікації порушень, встановлених відповідачем в ході позапланового заходу.
Згідно ст. 94 КЗпП заробітна плата – це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Структура заробітної плати визначена ст. 2 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої заробітна плата складається із основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати – до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоров`я України 05.10.2005 № 308/519, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2005 р. за № 1209/11489, «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», затверджено Умови оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.
Пунктом 1.4. Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення встановлено, що розміри посадових окладів (тарифних ставок) визначаються за тарифними розрядами Єдиної тарифної сітки, які встановлюються професіоналам, фахівцям залежно від наявної кваліфікаційної категорії, робітникам - кваліфікаційного розряду у межах діапазону, визначеного для цих посад (професій) Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників і відображаються у тарифікаційному списку (додаток 1).
Оплата праці працівників здійснюється за фактично відпрацьований час, виходячи з посадового окладу (тарифної ставки), або в залежності від виконання норм виробітку і відрядних розцінок з урахуванням підвищень, доплат та надбавок, передбачених діючим законодавством. Заробітна плата працівника граничними розмірами не обмежується.
Кабінетом Міністрів України 23 березня 2020 року прийнято Постанову № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Абзацом першим, другим пункту 1 вказаної Постанови установлено, що на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - коронавірусна хвороба (COVID-19), визначений Кабінетом Міністрів України в акті про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), до завершення здійснення зазначених заходів встановлюється додаткова доплата у розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок у закладах охорони здоров`я, що надають медичну допомогу хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19) та уклали договір про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення за відповідним переліком та обсягом медичних послуг з Національною службою здоров`я, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з надання медичних послуг хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19).
Згідно п. 2 цієї ж постанови, доплати, визначені абзацами другим і третім пункту 1 цієї постанови, здійснюються за рахунок коштів, отриманих закладами охорони здоров`я відповідно до договорів про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення за відповідним переліком та обсягом медичних послуг, укладених з Національною службою здоров`я, та з місцевих бюджетів.
Оплата праці працівників підприємства КНП «Дубенська міська лікарня», здійснюється на основі тарифікаційних списків працівників, затверджених наказом В. о. головного лікаря КНП «Дубенська міська лікарня» від 20.02.2020 року № 43-од. 
Таким чином, підвищення посадового окладу, які зазначені у графах 6, 7, 8, 9, 10, 11 цього списку утворюють новий посадовий оклад, який зазначається у графі 12 тарифікаційного списку. І вже від нього розраховуються надбавки та доплати обов`язкового характеру з урахуванням обсягу роботи за відповідною посадою.
Згідно відомостей, зазначених у графі 15 та 18 тарифікаційного списку доплатами та надбавками, що мають обов`язковий характер, є: за науковий ступінь; шкідливі умови робітникам (додаток 6); шеф-кухарю, за використання дезінфікуючих засобів; за почесне звання; тривалість безперервної роботи; класність; майстерність; за спецконтингент; за вислугу років.
У графі 19 тарифікаційного списку зафіксований місячний фонд заробітної плати - посадовий оклад з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок. Саме цей зафіксований місячний фонд заробітної плати працівника і є базою для обчислення додаткової доплати у розмірі до 300 відсотків заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з надання медичних послуг хворим на короновірусну хворобу. 
Отже, доводи відповідача про те, що позивачем неправомірно не включено в розрахунок додаткової доплати працівникам у розмірі до 300 відсотків за квітень та травень 2020 доплата до мінімальної заробітної плати, працівникам, у яких посадовий оклад менший за встановлений законодавчий рівень мінімальної заробітної плати та доплата за напруженість праці, є безпідставними.
Згідно розрахунково-платіжних відомостей КНП «Дубенська міська рада» за квітень, в розрахунок доплати працівникам не включена, зокрема, доплата за роботу у вихідні та святкові дні, наприклад, сестрі медичній рентген-кабінету ОСОБА_1 , сестрі медичній шкірно-венерологічного відділення Тимчук Надії Володимирівні. 
Оскільки оплата праці за роботу у святкові та неробочі дні є складовою заробітної плати та мінімальною державною гарантією, то оплата праці за роботу у святкові та неробочі дні включається до заробітної плати на яку нараховується додаткова доплата у розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок, встановленої на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Позивачем не надано жодних доказів та не наведено будь-яких спростувань щодо не включення доплати за роботу у вихідні та святкові дні вищевказаним працівникам. Тому, висновки відповідача у вказаній частині встановлених порушень є правомірними.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Відповідно до п. 5.7. розділу 5 Колективного договору Комунального некомерційного підприємство «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради, вирішено: згідно зі статтями 23, 24 Закону України «Про оплату праці» виплачувати заробітну плату в грошових знаках України двічі на місяць: аванс – 19-го числа кожного місяця; остаточний розрахунок – 04-го числа наступного місяця, а в грудні – до 30 грудня поточного року. У разі, якщо день виплати заробітної плати співпадає з вихідним днем – напередодні цього дня.
Доказами, наявними у матеріалах справи стверджується, що на виконання п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 246 від 23.03.2020, 20 травня 2020 року між Національною службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради укладено договір № 2588-Е520-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Комунальним некомерційним підприємством «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради 17 червня 2020 року складений звіт № 0037624798С20Е2F про обсяг наданих медичних послуг за звітний період – травень 2020 року.
Як вбачається з платіжного доручення № 28799 від 19.06.2020 року, кошти, відповідно до складеного звіту надійшли на рахунок Комунального некомерційного підприємства «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради.
03 липня 2020 року ці кошти були нараховані та виплачені медичним та іншим працівникам підприємства, що не заперечується учасниками справи та підтверджується платіжними дорученнями  №№: 736, 737, 738, 739, 740, 741, 744 від 03.07.2020 року.
Згідно Постанови КМУ № 246 від 23.03.2020 входить до структури заробітної плати, і кошти  на таку доплату надійшли до позивача 19.06.2020 року, то їх виплата, що проведена 03.07.2020 не суперечить положенню п. 5.7 Колективного договору позивача.
За таких обставин, апеляційний суд вважає про відсутність порушення позивачем вимог ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»  з приводу строків виплати додаткової доплати за травень 2020 року. Встановлене відповідачем в ході позапланового заходу порушення з приводу не включення позивачем доплати за роботу у вихідні та святкові дні працівникам підприємства у базу нарахування доплати згідно постанови КМУ від 23.03.2020 р. № 246 в редакції, що діє з 1 квітня 2020 року, є обґрунтованим та правомірним, а решта встановлених порушень не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Пунктом 2 Порядку № 509 встановлено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Відповідно до п. 4 Порядку № 509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
02.02.2021 відповідачем ухвалено постанову № РВ8524/1356/000002/ІП-ФС, якою до позивача, на підставі абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України, накладений штраф у сумі 12000грн.
Згідно абз. 9 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.
Сума якого складає 12000грн, відповідачем для обрахунку суми цього штрафу взято заробітну плату станом на 02.02.2021 року, яка згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» складає: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень. Однак, оскільки порушення вчинені позивачем та встановлені відповідачем протягом 2020 року, то базова величина для обрахунку розміру штрафних санкцій є заробітна плата, встановлена у 2020 році, а не у 2021 році.
Згідно  ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата становить: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем застосовано штраф, розмір якого не відповідає розміру, встановленого чинним законодавством на час вчинення та виявлення правопорушення. При цьому, повноваження щодо визначення розміру та застосування штрафних санкцій покладені на відповідача, тобто є дискреційними повноваженнями Управління Держпраці.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року у справі №460/1689/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 03.11.2021