Постанова
іменем України 
21 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 757/53287/20
провадження № 51-1672 км 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,  
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання                                         ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня              2020 року частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 12017100060005010 та скасовано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК.
Ухвалою апеляційного суду апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на вищезазначену ухвалу слідчого судді повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК у зв`язку з тим, що скаргу подано особою, яка не має права її подавати. 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник потерпілого, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. Вказує на порушення судом приписів ч. 2 ст. 309 та ч. 3 ст. 392 КПК, згідно з якими під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру. Вважає помилковим посилання апеляційного суду на те, що потерпілий та його представник не мають права на апеляційне оскарження. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги представника потерпілого, вважав ухвалу апеляційного суду законною та обґрунтованою та просив залишити її без зміни. 
Мотиви суду
Відповідно ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Доводи касаційної скарги представника потерпілого щодо істотного порушення апеляційним судом вимог КПК, яке виразилося у безпідставному поверненні цим судом його апеляційної скарги, є необґрунтованими з огляду на таке.
Згідно з вимогами статей 398, 399 КПК питання про те, чи подана апеляційна скарга на вирок або ухвалу суду першої інстанції особою, яка має права її подавати, розглядається і вирішується суддею-доповідачем суду апеляційної інстанції до прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді скасовано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК.
Не погодившись з таким рішенням, представник потерпілого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою апеляційного суду, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційну скаргу повернуто особі яка її подала з тих підстав, що вона подана особою, яка не має права її подавати.
Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що в даному випадку апеляційна скарга подана представником потерпілого на ухвалу слідчого судді, постановлену під час досудового розслідування, де потерпілий, в силу положень п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення лише у випадках, установлених цим Кодексом, однак жодна із статей КПК, якою регулюються питання щодо оскарження повідомлень про підозру, не визначає потерпілого, як представника сторони обвинувачення, яким на цій стадії є слідчий, прокурор.
Відтак, суд прийшов до висновку, що у даному кримінальному провадженні потерпілий та його представник не є особами, які мають право на оскарження ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру.
З таким висновком апеляційного суду погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогами кримінального процесуального закону, а також узгоджується із правовим висновком, зробленим у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 756/10189/20 (провадження № 51-517кмо21).
Зокрема Верховний Суд у згаданій вище постанові зазначив, що відповідно до ст. 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, у тому числі, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Кримінально-процесуальний статус потерпілого, залежно від конкретної стадії кримінального провадження, відрізняється колом його прав та специфікою їх реалізації. Проте, потерпілий на будь-якій стадії кримінального провадження залишається самостійним учасником кримінального провадження, а зміна його процесуального статусу характеризується лише колом його прав, які визначені для різних стадій кримінального провадження, відповідно до ст. 56 КПК.
Отже, потерпілий є учасником кримінального та судового провадження, однак, на загальних підставах, але до жодної із сторін кримінального провадження не належить. Лише у випадку, коли прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення в суді, а потерпілий погодився підтримувати обвинувачення в суді, то такий потерпілий користується усіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду (частини 2 та 4 статті 340 КПК). Потерпілий на стадії досудового розслідування правами сторони обвинувачення не наділений та, відповідно, не користується, а перелік його прав та обов`язків передбачено у статтях 56-57 КПК.
Так, порядок оскарження ухвал слідчого судді, які постановлені під час досудового розслідування та їх перелік передбачені частинами 1, 2 статті 309 КПК. Серед таких ухвал значиться й ухвала слідчого судді про скасування повідомлення про підозру, яка в силу положень ч. 2 зазначеної норми КПК може оскаржуватися під час досудового розслідування в апеляційному порядку.
Коло осіб, які мають право подати апеляційну скаргу, визначено ст. 393 КПК. Водночас, відповідно до положення п. 7 ч. 1 цієї статті, апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
Таким чином, з огляду на положення наведених правових норм, законодавчо не визначено право потерпілого, його законного представника чи представника оскаржити в апеляційному порядку постановлене слідчим суддею судове рішення про скасування повідомлення про підозру.
Крім того, про відсутність у потерпілого або його законного представника чи представника права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатом розгляду скарги про скасування повідомлення про підозру, свідчать і положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК. Так, відповідно до згаданих вимог, законодавець надав право оскарження повідомлення про підозру лише самому підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, таким чином визначивши коло осіб, інтересів яких це стосується. Відсутність у потерпілого або його законного представника чи представника права оскарження повідомлення про підозру свідчить і про відсутність можливості оскаржити рішення слідчого судді в апеляційному порядку.
Беручи до уваги вищевикладене, потерпілий та/або його законний представник чи представник не є особами, які мають право оскаржити в апеляційному порядку постановлену на стадії досудового розслідування ухвалу слідчого судді про скасування повідомлення про підозру, в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 393, ч. 2 ст. 309, п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК.
З урахуванням обставин даного кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що представник потерпілого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_7  не є особою, яка наділена правом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК .
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 399, 419 КПК, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
З приводу доводів представника потерпілого про порушення апеляційним судом строків розгляду апеляційної скарги, передбачених ст. 398 КПК, то на думку Суду, допущене порушення не перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Будь-яких інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК тягнуть за собою обов`язкове скасування оскарженої ухвали апеляційного суду, Верховний Суд не встановив.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 рокузалишити без зміни, а касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 – без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3