ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021                        м. Дніпро         Справа №  908/787/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,  
секретар судового засідання Мацекос І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства “Благоустрій” Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької  області від 29.05.2021 (повний текст складено 08.06.2021, суддя Сушко Л.М.)  у справі  № 908/787/21
за позовом Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м. Запоріжжя
до Комунального підприємства “Благоустрій” Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, Запорізька область, Більмацький район, смт. Більмак
про стягнення заборгованості 289 293,86 грн. 

в межах розгляду справи про банкрутство № 908/671/18

боржник – Дочірнє підприємство “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, код ЄДРПОУ 32025623 (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095)
розпорядник майна – Усачов Олег Миколайович, 51931, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Ковалевича, 3, офіс 1

ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
У березні 2021 до Господарського суду Запорізької області звернулось ДП «Запорізький облавтодор» з позовом про стягнення з КП «Благоустрій» 289   293, 86 грн., з яких: 195   451,97 грн. - основний борг, 68   423,92 грн. - пеня, 10   088,00 грн. - 3% річних, 15   329,97 грн. - інфляційні втрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.
Рішенням Господарського суду Запорізької  області від 29.05.2021 у справі  № 908/787/21 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Комунального підприємства “Благоустрій” Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області на користь Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” 195 451,97 грн. основного боргу, 31 818,35 грн. пені, 10 088,00 грн. 3% річних, 15   329,97 грн. інфляційних втрат та 3 790,18 грн. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд виходив з доведеності факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №1 від 18.03.2020 про виконання робіт з поточного ремонту дороги по вул. Центральній смт. Більмак Більмацького району Запорізької області щодо оплати виконаних позивачем та прийнятих відповідачем у червні 2019 підрядних робіт, що свідчить про правомірність і обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення суми боргу.
Щодо заявлених до стягнення сум річних та інфляційних, перевіривши наданий позивачем розрахунок, місцевий господарський суд встановив його правильність.
Зменшуючи розмір пені, заявленої позивачем до стягнення, суд послався на порушення позивачем положень ч. 6 ст. 232 ГПК України, що обмежує строк нарахування штрафних санкцій за порушення виконання основного зобов`язання. У той же час, суд встановив, що п. 7.3 Договору не містить посилань на інший строк нарахування штрафних санкцій, що обумовлений у вказаній статті закону. Таким чином, за результатами проведеного перерахунку пені за період 27.06.2019-27.12.2019, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про правомірне стягнення з відповідача 31   818,35 грн.
2.          Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство “Благоустрій” Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької  області  від 29.05.2021 у справі  № 908/787/21 повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача 195 451,97 грн. основного боргу, 31 818,35 грн. пені, 10 088,00 грн. 3% річних, 15   329,97 грн. інфляційних втрат та 3   790,18 грн. судового збору.
Скаржник посилається на те, що виконання обов`язку щодо сплати за договором було здійснено КП «Благоустрій» таким чином:
- постановою Більмацького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 10.07.2019, прийнятою в межах зведеного виконавчого провадження №45268634 щодо позивача, накладено арешт на грошові кошти у сумі 195 451,97 грн., які належать до сплати за Договором №1 від 18.03.2019;
- ухвалами від 09.12.2019 та від 17.12.2019 Куйбишевського районного суду Запорізької області у справі №319/841/19 дозволено Більмацькому РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернути стягнення на кошти у сумі 195   451,97 грн., належні боржнику - філії «Куйбишевський райавтодор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», згідно Договору №1 від 18.06.2019 та Додаткової угоди до нього №67 від 04.07.2019;
- після набрання законної сили вказаними ухвалами Куйбишевського районного суду Запорізької області у справі №319/841/19 відповідачем виконані зобов`язання за спірним Договором шляхом перерахування 195   451,97 грн. на депозитний рахунок Більмацького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (платіжне доручення від 16.12.2019);
- вказані обставини були приховані позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції;
- КП «Благоустрій» не було стороною зведеного виконавчого провадження №45268634, тому не мало процесуальних підстав для участі в оскарженні ДП «Запорізький облавтодор» ухвал Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09.12.2019 та від 17.12.2019 у справі № 319/841/19;
- позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх матеріальних прав. На думку скаржника, позивач мав звернутись до суду із заявою про поворот виконання рішення, вдавшись до спроби вдруге отримати від замовника оплату послуг за Договором.
3.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Позивач у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення – без змін.
Зауважує про те, що:
- постановою Запорізького апеляційного суду від 29.10.2019 у справі               № 319/841/19 задоволено апеляційну скаргу ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Ухвалу Куйбишевського районного суду від 25.07.2019 скасовано, справу направлено для продовження розгляду процесуального питання;
- постановою Запорізького апеляційного суду від 17.06.2020 у справі №319/841/19 задоволено апеляційну скаргу ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Ухвалу Куйбишевського районного суду від 09.12.2020 скасовано, матеріали справи направлені до Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство;
- ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.07.2020 у справі №319/841/19 матеріали справи повернуті Більмацькому РВ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Відтак, на думку позивача, посилання скаржника на ухвали Куйбишевського районного суду від 09.12.2019 та від 17.12.2019 є безпідставними, оскільки вони скасовані постановами Запорізького апеляційного суду від 29.10.2019 і від 17.06.2020.
4.          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства “Благоустрій” Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької  області від 29.05.2021 у справі  № 908/787/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 27.10.2021 о 14:10 год.
У судовому засіданні представники сторін надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.
Інші учасники апеляційного провадження у судове засідання не з`явились.
27.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін з таких підстав.
5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.
18.06.2019 між Комунальним підприємством «Благоустрій» Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області  (замовник) та Філією «Куйбишевський райавтодор» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (підрядник) укладено Договір №1 про виконання робіт з поточного ремонту дороги по вул. Центральній смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, за умовами якого підрядник зобов`язався у порядку і на умовах, зазначених цим Договором, своїми силами й засобами на власний ризик виконати роботи по об`єкту, а замовник відповідно до п. 1.3 Договору - прийняти та оплатити такі послуги.
Відповідно до п. 3.1. Договору договірна ціна робіт, що доручені підряднику, становить 195 451,97 грн.
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що акт виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше двох днів з моменту фактичного виконання робіт, що слідує за звітним. Уповноважений представник замовника протягом трьох днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт. У разі наявності у замовника обгрунтованих претензій та зауважень щодо Акту виконаних робіт він надає їх у вищезазначений (триденний) термін підряднику. У разі відсутності таких претензій роботи вважаються фактично виконаними належним чином.
Згідно з п. 4.2 Договору розрахунок з підрядником за виконані роботи замовник здійснює не пізніше 5 днів місяця, за який підписано акт виконаних робіт форми КБ-2.
27.06.2019 між сторонами підписаний та скріплений печатками акт здачі-прийняття робіт за Договором №1 від 18.06.2019, відповідно до якого роботи позивачем виконані у повному обсязі і прийняті відповідачем без зауважень. До сплати належить 195 451,97 грн.
Оскільки відповідач не здійснив оплати прийнятих робіт, 21.09.2020 позивач направив на йому претензію №13/756, в якій просив вжити заходів для погашення заборгованості, однак претензія залишилась без виконання.
Скаржник наголошує на тому, що ним виконано обов`язок з повного та своєчасного розрахунку за прийняті роботи, згідно платіжного доручення від 16.12.2019 №25, кошти за яким були перераховані в межах виконавчого провадження, що відкрито у Більмацькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області відносно позивача.
Відносно ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 07.06.2018 відкрито провадження у справі №908/671/18 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії процедури розпорядження майном боржника.
Начальником Більмацького районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області прийнято постанову від 10.07.2019 ВП №59454339 про накладання арешту на грошові кошти у сумі 195   451,97 грн., належні боржнику – Філії «Куйбишевський райавтодор» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», згідно Договору №1 від 18.06.2019 та Додаткової угоди №67 від 04.07.2019 до нього, що надійшли від КП «Благоустрій» Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області.
У вказаній постанові державного виконавця також зазначено про те, що станом на 10.07.2019 відносно боржника (позивача) на виконанні в Більмацькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №45268634, до складу якого входить 39 виконавчих проваджень на загальну суму 37 3090,21 грн.
Ухвалами Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09.12.2019 та від 25.07.2019 у справі №319/841/19 заяву Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задоволено. Дозволено Більмацькому районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернути стягнення на кошти у сумі 195   451, 97 грн., належні боржнику - філії «Куйбишевський райавтодор», згідно Договору №1 від 18.06.2019 та Додаткової угоди до нього №67 від 04.07.2019 за виконані роботи від КП «Благоустрій» Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, шляхом перерахування коштів на депозитний рахунок Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, для їх подальшого перерахування за зведеним виконавчим провадженням №45268634.
Постановами Запорізького апеляційного суду від 17.06.2020 та від 29.10.2019 у справі №319/841/19 скасовано вище вказані ухвали районного суду, матеріали справи направлені до Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.07.2020 вказану заяву Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, повернуто заявнику.
6.          Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими 240 ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За приписами ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 Цивільного кодексу України).
У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 Цивільного кодексу України).
Згідно зі ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
За правилами ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Факт укладання та виконання робіт за договором сторонами визнається. 
Матеріалами справи підтверджено, що 27.06.2019 між сторонами підписано акт здачі-прийняття робіт за Договором №1 від 18.06.2019, відповідно до якого роботи позивачем виконані у повному обсязі та прийняті відповідачем без зауважень. До сплати належить 195 451,97 грн.
Однак, всупереч п. 4.2. Договору відповідач, як замовник, порушив покладений на нього обов`язок зі своєчасної оплати виконаних ДП «Запорізький облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» робіт на суму 195 451,97 грн.
Вимога позивача про оплату прийнятих робіт на підставі вказаного акту від 27.06.2019, що направлена на адресу відповідача 21.09.2020, залишилась без виконання.
Таким чином, апеляційний господарський суд поділяє правомірний висновок суду першої інстанції в частині обґрунтованості вимог позивача щодо стягнення 195 451,97 грн. (основного зобов`язання).
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 68   423,92 грн. (19.07.2019-16.03.2021) посилається на п. 7.3 Договору, яким передбачено, що при простроченні прийняття виконаних робіт, простроченні платежу за виконані роботи і (або) простроченні остаточного розрахунку за виконані роботи замовник сплачує підрядникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості виконаних робіт за кожен день такого прострочення.
У той же час, частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Як правильно встановлено господарським судом першої інстанції, позивачем при здійсненні розрахунку штрафних санкцій (пені) не було враховано положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, що призвело до значного завищення заявленого до стягнення розміру пені.
Таким чином, з огляду на встановлений факт порушення відповідачем основного зобов`язання, є правомірною та математично правильною вимога про стягнення пені в сумі 31 818,35 грн. за період 27.06.2019-27.12.2019.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 220 659,29 грн. – 3% річних, нарахованих за період 13.11.2019-18.01.2021, а також суми 337 203,94 грн. інфляційних втрат за період: грудень 2019 – грудень 2020 включно.
Період та розмір заявлених до стягнення річних та інфляційних втрат визначені позивачем правильно, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що ці вимоги підлягають задоволенню.
Нарахування на суму боргу інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та №646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі №922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.  Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.
Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних є способами захисту його майнового права й інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання, які не є штрафними санкціями.
Підсумовуючи вище викладене, рішення господарського суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором, у т.ч. річних та інфляційних, з урахувань висновків щодо обставин зменшення суми штрафних санкцій (пені), є обґрунтованим та правомірним.
7.          Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в апеляційній скарзі.
З огляду на обставини, встановлені в п. 6 цієї постанови, та ту правову оцінку, що вони отримали, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з такого.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Питання повороту виконання рішення, постанови врегульовано у  статті 333 ГПК України.
Так, приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 333 ГПК України встановлено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно з ч.ч. 5, 6, 9 ст. 333 ГПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуто за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 справі № 13-рп/2011 (справа №1-25/2011) зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що норми господарського процесуального законодавства, які здійснюють правове регулювання питання про поворот виконання рішення суду, чітко й однозначно визначають випадки, які надають право суду вирішувати дане питання.
Так, аналіз положень статті 333 ГПК України дає підстави для висновку, що суд може здійснити поворот виконання рішення лише у чотирьох випадках: 1) якщо суд закриває провадження у справі; 2) у разі залишення позову без розгляду; 3) у випадку відмови в позові повністю; 4) якщо задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
При цьому, можливість здійснення відповідним судом повороту виконання рішення в порядку, передбаченому ст. 333 ГПК України, безпосередньо пов`язане із наявністю іншого судового рішення, яким вирішено спір між сторонами по суті заявлених позовних вимог.
Так, в підтвердження виконання вказаного обов`язку за Договором №1 від 18.06.2019, укладеним між КП «Благоустрій» Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, в якості замовника, та Філією «Куйбишевський райавтодор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в якості підрядника, про виконання робіт з поточного ремонту дороги по вул. Центральній смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, скаржник посилається на платіжне доручення №25 від 16.12.2019 (копія долучена до апеляційної скарги), з якого вбачається, що кошти в розмірі 195   451,97 грн. перераховані на користь Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 
Призначення платежу у платіжному дорученні №25 від 16.12.2019 визначено як «оплата за поточний ремонт дороги по вул. Центральній смт. Більмак, договір від 18.06.2019 №1, акт №КБ-1 від 27.06.2019 ухвала суду від 09.12.2019 у справі №319/841/19».
У той же час, як було встановлено в п. 5 цієї постанови, станом на 10.07.2019 відносно боржника - Філії «Куйбишевський райавтодор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на виконанні Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №45268634.
Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09.12.2019 у справі №319/841/19 заяву Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задоволено. Дозволено Більмацькому районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернути стягнення на кошти у сумі 195 451, 97 грн., належні боржнику - філії «Куйбишевський райавтодор», згідно Договору №1 від 18.06.2019 та Додаткової угоди до нього №67 від 04.07.2019 за виконані роботи від КП «Благоустрій» Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, шляхом перерахування коштів на депозитний рахунок Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, для їх подальшого перерахування за зведеним виконавчим провадженням №45268634.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 17.06.2020 у справі №319/841/19 скасовано вищевказану ухвалу районного суду, матеріали справи направлені до Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.07.2020 вказану заяву Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, повернуто заявнику.
Інших доказів звернення Більмацького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до Господарського суду Запорізької області із заявою про звернення стягнення на грошові кошти в сумі 195 451, 97 грн. матеріали справи не містять.
Таким чином, з наведеного вбачається, що гроші за договором були направлені до виконавчої служби, а не безпосередньо позивачеві на підставі скасованої ухвали, що створює умови для повороту виконання або для взаємозаліку, що не є предметом розгляду даної справи.
8.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.
Аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Право скаржника порушено не було. 
9.          Висновки за результатами розгляду апеляційної   скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.
10. Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
У зв`язку з перебуванням судді Паруснікова Ю.Б. на лікарняному повний текст постанови підписується після усунення цих обставин.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Благоустрій” Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької  області від 29.05.2021 у справі  № 908/787/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької  області від 29.05.2021 у справі  № 908/787/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дати виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 08.11.2021 

Головуючий суддя                                                                  Л.М. Білецька  

Суддя                                                                                        Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                        Ю.Б. Парусніков