Ухвала
 
29 вересня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 522/9573/14-ц
провадження № 61-15728ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»,про зобов`язання передати у власність індивідуальні об`єкти інвестування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
27 липня 2021 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2021 року зазначену касаційну скаргу повернуто заявнику. 
 
21 вересня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. 
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Заявником не надано доказів на підтвердження дати отримання копії ухвали Верховного Суду від 10 серпня 2021 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику, що унеможливлює вирішення судом питання щодо поновлення йому строку на касаційне оскарження.
 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що касаційна скарга відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху із наданням заявникові строк для подання нового клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.
 
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у меншому розмірі, ніж передбачено положеннями Закону України «Про судовий збір».
 
До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 632,00 грн.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до    суду, ? у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що з 01 січня 2015 року мінімальний розмір заробітної плати складає 1 218,00 грн.
 
Згідно з підпунктом першим пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
 
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. 
 
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час подання позовної заяви).
 
Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
 
У поданій касаційній скарзі заявник оскаржує рішення судів попередніх інстанцій у частині відмови у задоволенні як немайнових вимог, так і майнової (витребування майна).
 
Оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна (210/1000 частини нежитлового приміщення), заявнику необхідно самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору та сплатити його, ураховуючи раніше сплачені суду кошти, за наступною формулою (((А ? 1 %) + (1 218,00 грн ? 0,2)) ? 200 %), де А - це вартість спірного майна.
 
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 01 листопада 2021 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                       О. В. Ступак