П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/7318/21-а 
                                                                              Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шаповалова Т.М. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   

14 грудня 2021 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2021 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року позовну заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення боргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.
Водночас ч. 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та перевіряє позовну заяву на відповідність вимогам до позовної заяви, встановлених статей 160, 161 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
На виконання  ч. 3 ст. 171 КАС України, 12.07.2021 судом надіслано запит до Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Вінницькій області та Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача -      ОСОБА_1 .  
На адресу суду надійшли відповіді на надіслані запити, в яких зазначено, що  ОСОБА_1      з 13.11.2017 року     зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
В той же час, у позовній заяві відповідач зазначає адресою місця проживання відповідача - АДРЕСА_2 .
При цьому, як слідує із матеріалів справи, заявлена до стягнення сума податкового боргу виникла у відповідача на підставі прийнятих позивачем податкових повідомлень-рішень  від 05.04.2018 року, від 02.05.2019 року; від 16.04.2020 року, які надсилались відповідачу на адресу: АДРЕСА_2 . 
Крім того, податкова вимога № 1583-50 від 21.01.2019 року також надсилалась відповідачу на адресу: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено  строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме, надання  доказів надсилання/вручення рішень, на яких ґрунтується заявлена до стягнення сума податкового боргу, за адресою місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 дану позовну заяву залишено без руху та встановлено 5-денний термін з дня одержання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків, а саме, надання доказів надсилання/вручення рішень, на яких ґрунтується заявлена до стягнення сума податкового боргу, за адресою місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 .
06.08.2021 року позивач подав клопотання  про усунення недоліків вказаних в ухвалі суду від 28.07.2021 року. Зокрема вказав, що відповідачу податкова вимога № 1583-50 від 21.01.2019 року та податкові повідомлення - рішення від 16.04.2020, від 05.04.2018 та від 02.05.2019 надсилалося поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_2 .
Також позивач вказав, що відповідно до відомостей із центральної бази даних ДПС Державного реєстру фізичних осіб - платників податків із якої вбачається, що остання відома податковому органу податкова адреса ОСОБА_1 -   АДРЕСА_2 , куди і направлялася уся кореспонденція. 
Тому на думку позивача, податковий орган діяв у межах та спосіб передбачений Податковим кодексом, а тому просив суд вважати недоліки заяви усунутими та відкрити провадження у справі.
Колегія суддів вважає, що обставини, які свідчать про недодержання вимог, передбачених процесуальним законодавством для звернення до суду, мають бути такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.
Повертаючи позовну заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви в повному обсязі, а саме позивач не надав доказів надсилання/вручення рішень, на яких ґрунтується заявлена до стягнення сума податкового боргу, за адресою місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , а тому вимоги ухвали від 28.07.2021 про залишення позовної заяви без руху не виконав.
У статті 9 КАС України, окрім інших принципів адміністративного судочинства, закріплено й принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 3 статті 73 КАС України).
Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Частиною 7 статті 80 КАС України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин.
Учасник справи в разі неможливості самостійно надати докази може подати клопотання про їх витребування.
Водночас, як вбачається зі змісту поданої позивачем заяви на усунення недоліків позовної заяви, а також зі змісту апеляційної скарги, жодного обґрунтування неможливості самостійно надати докази зазначені в ухвалі про залишення адміністративного позову без руху позивачем до суду першої інстанції не надано.
З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що оскільки позивач не надав та жодним чином не обґрунтував неможливість подання доказів надсилання/вручення рішень, на яких ґрунтується заявлена до стягнення сума податкового боргу, за адресою місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає, що позивач дійсно не виконав в повній мірі вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху і доводи апеляційної скарги зазначеної обставини не спростовують.
Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, з наданням належної копії постанови та усіх належних та достатніх доказів, або достатнього обґрунтування щодо неможливості надання такої постанови та доказів.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, які вказані в ухвалі від 28 липня 2021 року у строк встановлений судом, то суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву, згідно з п. 9 ч. 4 ст.169 КАС України, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.