П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1965/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -Лелюк О.П.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
04 жовтня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця – квітень 2015 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;
- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом військової частини НОМЕР_1 від 23 грудня 2020 року №260 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 23 грудня 2020 року.
Як вбачається зі змісту довідки від 11 березня 2021 року №171/2 про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації за період з 01 січня 2015 року по 23 грудня 2020 року, при розрахунку індексації позивачу за період з січня 2015 року по березень 2015 року відповідач застосував базовий місяць - лютий 2014 року, за період з квітня 2015 року по лютий 2018 року – квітень 2015 року, а з березня 2018 року по 23 грудня 2020 року – березень 2018 року.
Згідно з довідкою про грошове забезпечення позивача з січня 2015 року по 23 грудня 2020 року її посадовий оклад за період з січня 2015 року по лютий 2018 року становив 685,00 грн, з березня 2018 року по листопад 2018 року – 3000,00 грн, 23 грудня 2020 року – 2225,81 грн.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 23 червня 2020 року №76/0/214-20, виданого за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 , починаючи з грудня 2015 року до чергового підвищення посадових окладів згідно із рішенням Уряду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватися з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець, а саме з лютого 2008 року. Крім цього, вказано, що відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 6 Порядку із січня 2015 року індексація грошових доходів громадян здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.
Вважаючи, що відповідачем протиправно встановлено квітень 2015 року як місяць, за яким здійснювалось обчислення індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а також не враховано абзаци 4-6 пункту 5 Порядку №1078 при обчисленні індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року, позивач звернулась до адміністративного суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Судове рішення в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.      
Стосовно вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 та ненарахування, невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року в повному обсязі, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року із урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 суд зазначає наступне.
Так, позивач посилається, зокрема, на положення абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, згідно з яким якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Як зазначає позивач, грошове забезпечення за лютий 2018 року склало 9817,52 грн, а за березень 2018 року – 10306,51 грн.
Тобто, грошовий дохід позивача збільшився на 488,99 грн, який визначений як різниця між отриманим доходом за березень 2018 року та лютий 2018 року.
Згідно тверджень позивача, у лютому 2018 року прожитковий мінімум склав 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін становить 241,7%, а тому відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за лютий рахується як прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн*241,7/100), що становить 4258,75 грн. Отже, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме 4258,75 грн мінус 488,99 грн, і становить 3769,76 грн.
З цього приводу суд зазначає таке.
Постановою №704 в редакції від 24 лютого 2018 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, було змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.
Зокрема, відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, Постановою №704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.
Водночас, наказом Міністерства оборони України №90 від 01 березня 2018 року "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до наказу, в результаті чого посадові оклади військовослужбовців збільшилися.
Тобто, починаючи з березня 2018 року базовим місяцем для розрахунку індексації є, відповідно, березень 2018 року. Вказане не заперечується учасниками справи.
Пунктом 5 Порядку №1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Отже, з урахуванням зазначеної норми Порядку №1078 та у зв`язку з набранням чинності Постановою №704 індекс споживчих цін за березень 2018 року приймається за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця.
У березні 2018 року індекс споживчих цін рівний 1, а тому індексація грошового забезпечення не нараховується, що спростовує доводи позивача про те, що індекс споживчих цін становить 241,7%.
Крім цього, згідно офіційних даних, розміщених на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у квітні 2018 року становив 100,8%, у травні 2018 року – 100,0%, у червні 2018 року – 100,0%, у липні 2018 року – 99,3%, у серпні 2018 року – 100,0%, у вересні 2018 року – 101,9%, у жовтні 2018 року – 101,7%.
Таким чином, лише у жовтні 2018 року відбулося досягнення порогового значення інфляції в розмірі 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100).
При цьому, індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, а тому право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців з урахуванням базового місяця березень 2018 року виникло лише в грудні 2018 року.
А тому, колегія суддів вважає, що відповідач не мав передбачених Законом №1282-XII підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року включно.
Як вбачається зі змісту довідки від 11 березня 2021 року №171/2, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 23 грудня 2020 року відповідач проводив з урахуванням базового місяця березень 2018 року.
При цьому, за період з березня 2018 року по листопад 2018 року включно сума нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення становила 0,00 грн.
Таким чином, оскільки право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців з урахуванням базового місяця березень 2018 року виникло лише в грудні 2018 року, то суд вважає, що дії відповідача в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення лише з грудня 2018 року по 23 грудня 2020 року є правомірними та такими, що вчинені у відповідності до вимог наведених вище норм законодавства.
Вказане свідчить про відсутність правових відстав для задоволення вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 та ненарахування, невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року в повному обсязі, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року із урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 23 грудня 2020 року в сумі 213 223,55 грн суд зазначає наступне.
Так, позивач у даному позові просить суд стягнути суму у розмірі 213223,55 грн, яка складається з таких сум: 86024,58 грн, що є загальною сумою індексації грошового забезпечення, яка не була нарахована та виплачена відповідачем за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, та 127198,97 грн, що є сумою індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року.
Стосовно стягнення суми за ненараховану та невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 86024,58 грн суд зауважує, що наразі відповідачем не вчинялися дії щодо проведення перерахунку індексації грошового забезпечення за вказаний період з урахуванням базового місяця – січень 2008 року. Натомість, як зазначалось вище, суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи наведене, питання про стягнення на користь позивача суми, обчисленої за результатами проведеної індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року, наразі є передчасним.
Щодо заявленої позивачем суми в розмірі 127198,97 грн, яка є сумою індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року, то така також не підлягає стягненню на користь позивача з огляду на наведені вище висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 та ненарахування, невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року в повному обсязі, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2020 року із урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.