ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1956/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Безименної Н.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря                               Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі ЛТД" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі ЛТД" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області   про визнання протиправним та скасування припису

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сафарі ЛТД" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, в якій просило суд:
- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області №764-ДК/0302Пр/03/01/-20 від 22.12.2020р. про усунення порушень вимог земельного законодавства.
В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що за наслідками проведення відповідачем перевірки використання земель в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0046, 7124985000:02:004:0047, посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області складено Акти обстеження земельної ділянки №764-ДК/248 АО/10/01/-20, а також Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №764-ДК/859АП/09/01/-20, якими встановлено, що на вказаних земельних ділянках виявлені ознаки сільськогосподарського обробітку, а саме що земельні ділянки переорані та вручено представнику позивача припис, згідно якого зазначені земельні ділянки використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без оформлення права власності або права користування (самовільно), чим порушено вимоги ст. 125, 126 Земельного кодексу України.
Крім того, позивач вказує на протиправність прийнятого відповідачем припису та зазначає про відсутність факту та обставин самовільного зайняття земельних ділянок, при цьому, правомірність користування позивачем ними підтверджується Розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації №301, яким передано зазначені земельні ділянки позивачу в оренду та на підставі якого укладено Договір оренди землі, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за позивачем зареєстровано право оренди вказаних земельних ділянок. Зазначено, що з 21.12.2019р. у ПП Піраміда - Агро виникло право суборенди вказаних земельних ділянок на підставі договору суборенди. В подальшому, Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020р. у справі №925/95/19 визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 20.07.2018 №301 "Про передачу в оренду земельних ділянок», визнано недійсним договір оренди, укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ «Сафарі ЛТД» від 27.07.2018р. на зазначені земельні ділянки. Разом з тим, реєстрація права державної власності на земельні ділянки було здійснено лише 22.09.2020р., а припинення права оренди позивача та права суборенди ПП  Піраміда Агро  на земельні ділянки було зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно лише 05.11.2020р.
З огляду на вказані обставини, позивач звертає увагу на відсутність порушення позивачем ст.  125,  126 Земельною кодексу України, оскільки його право оренди існувало до 05.11.2020р., а також про безпідставність висновків відповідача про самовільне зайняття земельних ділянок саме позивачем, оскільки обробіток землі здійснювався суборендарем земельних ділянок - ПП «Піраміда-Агро», право суборенди земельних ділянок якого існувало до 05.11.2020р. Крім того, зазначено, що вчинення дій на земельних ділянках, що пов`язані з сільськогосподарським обробітком землі шляхом зібрання урожаю, не вважається самовільним зайняттям земельних ділянок, оскільки такі дії вчиняються правомірно з метою та на реалізацію права власності на урожай, засадження якого здійснювався на підставі відповідного договору оренди/суборенди землі. Крім того, зазначено, що в Акті перевірки не встановлено, що обробіток землі здійснювався саме працівниками позивача, чи обробіток здійснювався технікою, яка належить позивача або право користування якою має позивач як і не встановлено площі, яку було переорано, що свідчить про протиправність висновків зазначених в Акті перевірки, за наслідками якого прийнято оскаржуваний припис. З урахуванням зазначених обставин, припис вважає протиправним та таким, що належить скасувати.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Згідно частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління від 16.12.2020р. №764-ДК, призначено здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки використання земель в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами: 7124985000:02:004:0047 та 7124985000:02:004:0046.
Призначений захід державного контролю наказано провести у термін з 17.12.2020р. по 31.12.2020 р.
18.12.2020 р. державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Л.В. та Мокренчук Ю.Б. було проведено обстеження земельних ділянок, які знаходиться в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району загальною площею 174,2987 га, про що складено Акт обстеження земельної ділянки від 18.12.2020р. №764-ДК/248/АО/10/01/-20, згідно якого  площа, на якій вчинено правопорушення 174,2987 га) державної форми власності сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Правовстановлюючі документи відсутні, право не зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. За результатами обстеження земельної ділянки встановлено, що на земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної  власності з кадастровим номером 7124985000:02:004:0046 площею 130,0997 га,  з  кадастровим номером 7124985000:02:004:0047 площею 44,199 га, що розташовані в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району виявлені ознаки сільськогосподарського обробітку, а саме земельні ділянки переорані. Земельні ділянки використовуются без оформлення права власності, або права користування. В даних діях вбачається порушення вимог ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачено  ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення
Державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Л.В. та Мокренчук Ю.Б. у відповідності до вимог статей 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за виконанням та охороною земель» проведена 18.12.2020р. перевірка, про що було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 18.12.2020р. №764-ДК/859/АП/09/01/-20, відповідно до якого встановлено, що на земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної  власності з кадастровим номером 7124985000:02:004:0046 площею 130,0997 га, з кадастровим номером 7124985000:02:004:0047 площею 44,199 га, що розташовані в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району виявлені ознаки сільськогосподарського обробітку, а саме земельні ділянки переорані. Земельні ділянки використовуються без оформлення права власності, або права користування. В даних діях вбачається порушення вимог ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачено  ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
22.12.2020р. Державним інспектором Присяжнюк Л.В. складено Протокол про адміністративне правопорушення №764-ДК/02421П/07/01/-20, згідно встановлених в Акті обстеження земельної ділянки та Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства порушень.
Крім того, 22.12.2020р. відповідачем внесено припис №764-ДК/0302Пр/03/01-20, згідно якого приписано ОСОБА_1 , у 30-ти денний термін усунути порушення земельного законодавства шляхом припинення користування земельними ділянками або оформлення правовстановлюючих документів.
Вважаючи припис від 22.12.2020 року №764-ДК/0302Пр/03/01-20, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що що оскаржуваний припис винесено посадовою особою відповідача в межах, спосіб та порядку встановленому  законом, в зв`язку із чим підстави для його скасування відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та Законами України.
Згідно статті 187 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Статтею 188 ЗК України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, що спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля, визначені  Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», відповідно до статті 4 якого, об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016р. №482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.11.2016р. №910-р  забезпечується здійснення Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру  постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №15  Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру  функцій і повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. № 308, (в редакції наказу Держгеокадастру від 20 лютого 2020 року №53), згідно з яким, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.
Згідно ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (далі Закон - №963-ІV), до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.
Статтею 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що державний контроль здійснюються у т.ч. шляхом проведення перевірок.
Відповідно до вимог ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема мають право:
-безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;
-давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених  законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;
- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;
- проводити у випадках, встановлених  законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.
Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Частиною 1 ст. 211 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, як: самовільне зайняття земельних ділянок.
Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до вимог ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації від 20.07.2018р. №301  Про передачу в оренду земельних ділянок передано ТОВ «Сафарі ЛТД» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки (паї) площами 130,0997 га з кадастровим номером 7124985000:02:004:0046 та 44.1900 га з кадастровим номером 7124985000:02:004:0047 в оренду до моменту отримання їх власниками (спадкоємцями) документів на право власності на земельні ділянки, але не більше як на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту.
27.07.2018р. між Черкаською РДА (орендодавець) і ТОВ "Сафарі ЛТД" (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі розпорядження №301 передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки (паї) з кадастровим номером 7124985000:02:004:0046 та 7124985000:02:004:0047 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Мошнівської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області, за межами населеного пункту.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.07.2018р. зареєстровано за ТОВ "Сафарі ЛТД" право оренди земельних ділянок з кадастровим номером 7124985000:02:004:0046 та з кадастровим номером 7124985000:02:004:0047.
01.12.2019 року між ТОВ «Сафарі ЛТД» (Орендар) та Приватним підприємством «Піраміда-Агро» (Суборендар) укладено договір суборенди землі №2020/1, яким передано в суборенду 2 земельні ділянки загальною площею  174,2987 га,  з кадастровим номером 7124985000:02:004:0046 площею 130,0997 га та 7124985000:02:004:0047 площею 44,199 га.
21.12.2019 року до Реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про укладену суборенду згідно договору суборенди землі №2020/1 від 01.12.2019 р.
Однак, 23.01.2020 року постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №925/95/19 визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 20.07.2018 №301 "Про передачу в оренду земельних ділянок". Визнано недійсним договір оренди укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ "Сафарі ЛТД" від 27.07.2018 на земельні ділянки з кадастровим номерами 7124985000:02:004:0047 та 7124985000:02:004:0046 та повернуто земельну ділянку державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Вказана постанова набрала законної сили - 23.01.2020р.
За наслідками касаційного оскарження вказаної постанови, ухвалою Верховного Суду від 03.09.2020р. у справі №925/95/19, закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі ЛТД" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 у справі № 925/95/19.
На підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 року у справі №925/95/19, 22.09.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено записи про припинення власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0046, 7124985000:02:004:0047 за Черкаської районної державної адміністрації та зареєстровано право власності за вказаними земельними ділянками за Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі ЛТД" та право суборенди Приватного підприємства «Піраміда-Агро» припинено 05.11.2020 року.
Таким чином, з 23.01.2020 року (дати набрання законної сили постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020р. у справі №925/95/19) Розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 20.07.2018р. №301 "Про передачу в оренду земельних ділянок", яким передано позивачу  земельні ділянки з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0046, 7124985000:02:004:0047 - скасовано, а також є недійсним договір оренди укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ "Сафарі ЛТД" від 27.07.2018р. на вказані земельні ділянки.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 23.01.2020 року ТОВ "Сафарі ЛТД" втратило свій статус орендаря земельних ділянок з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0046, 7124985000:02:004:0047, та як наслідок у нього були відсутні визначені законом підстави для використання вказаних земельних ділянок.
Щодо доводів апелянта про наявність у нього речового права на вказані земельні ділянки з підстав того, що права оренди та суборенди існували до 05.11.2020 року, слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. №1952-IV  (далі - Закон №1952-IV), державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому  законом  порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2  Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З аналізу вказаних положень вбачається, що реєстрація речового права на нерухоме майно є лише офіційним визнанням такого права з боку держави. Сама по собі державна реєстрація речового права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи такого речового права, оскільки покликана зафіксувати таке право, яке в свою чергу виникає з укладеного в установленому  законом  порядку договору.
Положення статтей 125,  126 ЗК України  встановлюючи, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права не встановлює державну реєстрацію як самостійну та достатню підставу для наявності права користування.
Слід зазначити, що вказане право набувається за наслідками укладення договору, після державної реєстрації такого права. 
Таким чином, наявність чинного та не скасованого договору оренди є визначальною ознакою для підтвердження наявності права користування майном.
Колегія суддів звертає увагу, що право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0046, 7124985000:02:004:0047 за позивачем згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, припинено - 05.11.2020 року, натомість факт використання земельних ділянок без оформлення права власності, або права користування встановлено за наслідками проведення перевірки - 18.12.2020 року. 
Таким чином, обставина наявності за позивачем статусу орендара земельних ділянок у Державному реєстрі до 05.11.2020 року жодним чином не спростовує встановлений за наслідками перевірки факт використання позивачем землі без оформлення права власності, або права користування станом на 18.12.2020 року.
Щодо доводів апелянта стосовно того, що зібрання урожаю не вважається самовільним зайняттям земельних ділянок, оскільки такі дії вчиняються правомірно з метою та на реалізацію права власності на урожай, засадження якого здійснювалось на підставі договору оренди/суборенди землі, слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно Акту обстеження земельної ділянки та Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, на земельних ділянках з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0046, 7124985000:02:004:004 було виявлено ознаки сільськогосподарського обробітку, а саме земельні ділянки були переорані. 
Однак, жодних обставин наявності на вищевказаних земельних ділянках станом на 18.12.2020р. урожаю вказані Акти не містять. Водночас, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження посилань щодо наявності на вказаних земельних ділянках станом на 18.12.2020р. урожаю.
22.12.2020 року до державного інспектора прибув ОСОБА_1 директор ТОВ «Сафарі ЛТД» та особисто повідомив, що дані земельні ділянки виорані для підготовки до польових робіт.
В свою чергу, державним інспектором було складено протокол №764-ДК/0242П/07/01/-20 від 22.12.2020 року, яким встановлено факт порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 був присутнім під час складення протоколу, але від підпису відмовився про що зроблено відповідний запис, у вказаному протоколі, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП. Проте, другий примірник протоколу вручено ОСОБА_1 під підпис.
Крім того, 22.12.2020 року директору ТОВ «Сафарі ЛТД» ОСОБА_1 було вручено припис №764-ДК/0302Пр/03/01/-20 про усунення порушень вимог земельного законодавства.
Також, слід зазначити, що переораність земельних ділянок в свою чергу може свідчити про здійснення підготовчих робіт до майбутнього обробітку. Процедура оранки є одним із етапів проведення польових робіт перед посівом сільськогосподарських культур, у зв`язку із чим, оранка земельних ділянок, за відсутності належним чином посвідченого права користування, має ознаки самовільного використання.
Також, як доказ продовження використання земельних ділянок з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0047 та 7124985000:02:004:0046 саме ТОВ «Сафарі ЛТД» свідчать наступні обставини.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2020 року № 712/5383/20 клопотання прокурора Черкаської місцевої прокуратури про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №42020251010000076 від 14.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КК України - задоволено, та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7124985000:02:004:0047 площею 44.199 га та 7124985000:02:004:0046 площею 130,0997 га.
У розгляді вищезазначеного клопотання приймав участь ОСОБА_1 , представник ГОВ «Сафарі ЛІД», яким мав процесуальний статус - власник майна.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2020 року, представник власника майна ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.07.2020 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_1
Під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на земельні ділянки встановлено, що 03.06.2020 слідчим СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за участі працівників (спеціалістів) Головного управління та ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проведено огляд місця події на земельних ділянках з кадастровими 7124985000:02:004:0047 та 7124985000:02:004:0046, які розташовані в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту.
Оглядом місця події встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0047 площею 44,199 га та 7124985000:02:004:0046 площею 130,0997 та засіяні сільськогосподарською культурою, а саме кукурудзою.
Тобто, фактично кукурудза була засіяна вже після того, як договір оренди укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ "Сафарі ЛТД" було визнано недійсним. Оскільки, ще 23.01.2020 року постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №925/95/19 визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 20.07.2018 №301 "Про передачу в оренду земельних ділянок" та визнано недійсним вищевказаний договір оренди.
У разі, якщо ТОВ «Сафарі ЛТД» не використовувало земельні ділянки станом на червень 2020 року (після рішення про визнання недійсним договору оренди та вимоги про повернення земельних ділянок Головному управлінню) воно б не було допущено судом до розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на земельні ділянки. 
Участю ТОВ «Сафарі ЛТД» у розгляді клопотання про накладення арешту на земельні ділянки в статусі власника майна апелянт підтверджує твердження, що після того, як договір оренди визнано недійсним (у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється) саме ним продовжується використання земельних ділянок, які були об`єктом контролю. 
Враховуючи, що земельні ділянки не були повернені на вимогу Головного управління і продовжувались використовуватись висновок державного інспектора про наявні порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу та статті 53-1 КУпАП є правомірними.
Також щодо доводів апелянта стосовно правомірного очікування на збір урожаю слід зазначити наступне.
Як встановлено досудовим слідством в червні 2020 року на земельних ділянках з кадастровими номерами 7124985000:02:004:0046 та 7124985000:02:004:0047 була засіяна кукурудза. Одним з основних агротехнічних заходів у технології вирощування кукурудзи мають бути строки сівби. Кукурудза належить до пізніх ярих культур, сіють її пізніше, ніж ранні ярі пшеницю, ячмінь і овес гоню Це пояснюється тим, що для нормального проростання вона потребує вищих температур ніж ранні ярі культури. Мінімальною температурою для проростання насіння кукурудзи є 8 10 С. Відповідні температурні показними характерні для квітня.
Тобто, для отримання урожаю кукурудзи у 2020 році він був посіяний в квітні 2020 року, а саме після того, як Північним апеляційним господарським судом у справі № 925/95/19 прийнято постанову від 23.012020 якою визнано недійсним договір оренди укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ "Сафарі ЛТД" від 27.07.2018 на земельні ділянки з кадастровим номерами 7124985000:02:004:0047 та 7124985000:02:004:0046 та повернути земельну ділянку державі в особі Головного управління. Вказана постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що кукурудзу було засіяно після того, як уже було визнано недійсним договір оренди укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ "Сафарі ЛТД" від 27.07.2018 на земельні ділянки з кадастровим номерами 7124985000:02:004:0047 та 7124985000:02:004:0046, а тому вищевказані дії щодо отримання даного урожаю були вчинені поза межами строку дії договору тому є протиправними та свідчать про самовільне зайняття земельних ділянок. 
Також, посилаючись на протиправність та незаконність оскаржуваного припису та Актів, позивач вказує на неврахування відповідачем факту існування в суборендаря ПП Піраміда-Агро речового права на користування земельними ділянками.
В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що згідно ст. 8 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.
Отже, з 23.01.2020 року (дата визнання недійсним договору оренди укладеного між Черкаською РДА та позивачем), припинив свою дію також договір суборенди земельної ділянки між позивачем та ПП Піраміда-Агро, у зв`язку із чим у суборендаря не було права на використання земельних ділянок.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявність обставин, які б вказували на наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність винесеного припису та відсутність підстав для визнання його недійсним та скасування. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ч. ч. 1, 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі ЛТД" - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          Н.В. Безименна

                                                                                                    А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено « 11» жовтня 2021 року.