П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6552/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.   
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
03 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького зонального відділу військової служби правопорядку про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до  Хмельницького зонального відділу військової служби правопорядку (відповідача), в якому просив:
- визнати протиправними дії Хмельницького зонального відділу військової служби правопорядку щодо не виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.06.2020 включно з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців; 
- зобов`язати Хмельницький зональний відділ військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.06.2020 включно з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від  13.08.2021 задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Хмельницького зонального відділу ійськової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Також зобов`язав Хмельницький зональний відділ військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплати йому суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.06.2020 включно з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що з 01.12.2018 по день звільнення з військової служби позивачу здійснювалося нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, тому відсутні підстави зобов`язувати відповідача повторно здійснювати такі виплати.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до витягу із Наказу начальника Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку (по стройовій частині) № 130 від 28.06.2020 позивача з 28.06.2020 виключено із списків особового складу відділу та всіх видів забезпечення.
Позивач звернувся до Хмельницького зонального відділу військової служби правопорядку із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, однак відповідач повідомив, що механізму нарахування та виплати індексації за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 немає. Індексація грошового забезпечення з березня 2018 по 28.06.2020 виплачена.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.
В межах розгляду даної справи судом першої інстанції встановлено порушення прав позивача та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, а також зобов`язано відповідача провести такі перерахунок та виплату.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок №1078).
Згідно зі статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Отже, у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати (у базовому місяці враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру) перевищить суму індексації. Починаючи з наступного за базовим місяця наростаючим підсумком розраховується індекс для проведення подальшої індексації.
Поряд з цим, колегія суддів вважає, що в даному випадку,  у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу та який виплачував йому грошове забезпечення. І саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Слід зазначити, що у даному випадку індексація не була нарахована та виплачена позивачеві, а відтак питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є також передчасним.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що термін "базовий місяць" не містить законодавчого закріплення ні в Законі № 1282-XII, ні в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що позов у вказаній частині не підлягав задоволенню.
Як зазначалось вище у даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачу. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 15.10.2020 справа №240/11882/19.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано належну правову оцінку стосовно виплати позивачу індексації за період з 01 березня 2018 року по 28.06.2020.
При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.
Тобто, передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по грудень 2018 року не було, а відтак у вказаний період відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.
Також, згідно розрахунку відповідача, з 01.12.2018 по день звільнення з військової служби позивачу здійснювалося нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, тому відсутні підстави зобов`язувати відповідача повторно здійснювати такі виплати.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.