ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8701/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року
у справі № 160/8701/21
за позовом ОСОБА_1 
до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

31.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати йому разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, до 5 травня за 2021 рік у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми допомоги. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року позов задоволено частково. Також судовим актом вирішено питання стягнення на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 250 грн.
Не погодившись з таким рішенням суду у частині розміру стягнутих судових витрат, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в цій частині та прийняти нове, яким стягнути на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про відсутність правових підстав для зменшення розміру понесених судових витрат на правничу допомогу за відсутності відповідного клопотання з боку відповідача.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Стаття 134 КАС України визначає, що  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката  несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої - сьомої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз положень статті 134 КАС України дає підстави вважати, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином,  суд з власної ініціативи, без надходження відповідного клопотання від  відповідача щодо неспівмірності, невідповідності, розумності  та  доведеності заявлених сум на правничу допомогу, не   наділений повноваженнями  на власний розсуд  вирішувати питання  щодо  розміру заявлених  до відшкодування  витрат на правничу допомогу. 
В матеріалах справи відсутні докази заперечень відповідача –суб`єкта владних повноважень  щодо розміру заявлених  до відшкодування витрат. Натомість   в справі наявний договір від 24.05.21 р. про   надання  правничої допомоги адвоката, квитанція до  прибуткового  касового ордеру № 72/21 від 24.05.21 р. Згідно зазначених документів розмір гонорару адвоката  визначено у фіксованому  розмірі 2000 гривень.
За таких обставин, при наявності підтверджуючих доказів понесених витрат та відсутності  заперечень відповідача  щодо розміру  правничої допомоги, у суду першої інстанції не було підстав  для зменшення заявленої суми  із застосуванням  обґрунтування  що зазначена сума  не є співмірною  зі складністю справи та предметом  доказування, а тим більш , що  зазначена сума, заявлена  позивачем та його представником  призведе до надмірного  тягаря суб`єкта владних повноважень.  
          Відповідно до частин першої, сьомої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав  у суду першої інстанції  про зменшення  розміру заявлених  судових витрат на  правничу допомогу, з огляду на що постановляє нове рішення в цій частині про задоволення   вимоги про  стягнення з  КЗ « Центр здійснення соціальних  виплат  та надання інформаційно- консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» на користь ОСОБА_2  2000 грн.  судових витрат на  правничу допомогу.    
          Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження  під час перегляду рішення суду, що є   підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині.     
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі № 160/8701/21– щодо часткової  відмови у стягненні з відповідача  судових витрат на правничу допомогу  задовольнити.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі № 160/8701/21 –  в цій частині скасувати, прийняти нову постанову про задоволення  вимог   про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 
Стягнути  на користь   ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу  у розмірі 2000 грн.  за рахунок бюджетних асигнувань КЗ « Центр здійснення соціальних  виплат  та надання інформаційно- консультативної допомоги з питань соціального захисту населення».
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття , може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги, в порядку на строки, передбачені КАС України.   
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко