22-ц/804/2355/21 
                                                                                266/824/17 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року                                                                                                      місто Маріуполь

   справа № 266/824/17
   провадження № 22-ц/804/2355/21   
      
                  Донецький апеляційний суд у складі: 
  
                           судді-доповідача                                       Пономарьової О.М.,
                           суддів                                                         Биліни Т.І., Зайцевої С.А.,
                           секретар судового засідання                   Лазаренко Д.Т.,

сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО»
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Курбанової Н.М. від 12 липня 2021 року, повний текст рішення складено 16 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (далі ТОВ «АВТО ПРОСТО») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , представником якого за законом була ОСОБА_2 , про стягнення боргу. 
Позовна заява мотивована тим, що 27 серпня 2011 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_3 укладено Угоду №372251 та підписані Додатки № 1 та №2, які є невід`ємними частинами Угоди, з метою отримання автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак». 
Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак». 
Дана система полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості (автомобіль) та через механізми, встановлені Угодою, і забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг щомісячними внесками протягом декількох років. 
При виконанні умов Угод, укладених з Учасниками в рамках системи «АвтоТак», позивач надає Учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля через систему «АвтоТак». 
Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації та створенні умов для придбання автомобілів учасниками, здійснення оплати постачальнику автомобілів за рахунок коштів, сплачених учасниками, на підставі Угоди, забезпечення отримання учасником автомобіля, а також наданні інших послуг, передбачених угодою, які забезпечують придбання автомобіля. 
16 серпня 2012 року ОСОБА_3 отримав автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», кузов № НОМЕР_1 , 2012 року випуску, і зареєстрував його на своє ім`я (реєстраційний номер НОМЕР_2 ). 
Відповідно до ст. 5 Угоди та п. 2.3 ст.2 Додатку №2 до Угоди, ОСОБА_3 зобов`язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. Проте з травня 2014 року ОСОБА_3 припинив сплачувати щомісячні внески, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Угодою, яка в грошовому еквіваленті з урахуванням поточної ціни автомобіля «ЗАЗ Lanos», складає: по сплаті щомісячних чистих внесків: 177 660,00 грн?52,2319%=92 795,19 грн; внесків в оплату послуг: (177 660,00 грн ?0,5%+20% ПДВ)?63=67 155,48 грн, а всього: 92 795,19 грн+67 155,48 грн=159 950,67 грн. 
У жовтні 2016 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» стало відомо про смерть ОСОБА_3 11 вересня 2015 року та направлено на адресу рідних померлого і на адресу Першої маріупольської державної нотаріальної контори вимогу кредитора про одноразову сплату спадкоємцями всієї суми заборгованості за Угодою, яка дотепер не виконана. 
У грудні 2016 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало із Першої маріупольської державної нотаріальної контори лист №2681/02-14 від 16 грудня 2016 року, що зазначена вимога кредитора долучена до спадкової справи, а також, що 15 березня 2016 року Першою маріупольською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом сину померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 . 
Таким чином, до ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям ним спадщини померлого ОСОБА_3 перейшов і обов`язок сплати заборгованості за Угодою в розмірі 159 950,67 грн. 
Позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за Угодою №372251 від 27 серпня 2011 року в розмірі 159 950,67 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 399,26 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 липня 2021 року позовні вимоги ТОВ «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» заборгованість за Угодою №372251 від 27 серпня 2011 року, укладеною між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_3 , в розмірі 159 950 грн 67 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» судовий збір у розмірі       2 399,26 грн 26 коп. 
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_3 , отже, несе відповідальність за боргами спадкодавця і зобов`язаний задовольнити вимоги позивача повністю, але в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
09 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що обов`язок по сплаті щомісячних внесків в оплату послуг і щомісячних внесків в оплату страхових платежів не входять в зобов`язання спадкоємця, оскільки в силу ст. 1218 та 608 ЦК України припинились у зв`язку із смертю спадкодавця. Позивачем не додано до позовної заяви графіку платежів, тобто не підтверджено кількість внесків.
ОСОБА_3 за життя виконано договірні зобов`язання в повному обсязі, перераховано позивачу 74 260 грн 48 коп. і позивачем не надано доказів наявності кредиторської заборгованості.
На момент смерті батька ОСОБА_1 не набув повноліття, але знав, що зобов`язання щодо сплати за автомобіль виконані в повному обсязі. Відповідач не мав у розпорядженні правовстановлюючих документів на автомобіль, йому достеменно відомо, що у жовтні 2016 року його продано невідомими особами ОСОБА_4 , яку суд першої інстанції відмовився допитати у якості свідка.
ТОВ «АВТО ПРОСТО» попущено строк звернення з вимогою, оскільки при належному виконанні своїх обов`язків, позивач мав змогу своєчасно отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

Доводи інших учасників справи
15 вересня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «АВТО ПРОСТО», в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , просить її відхилити та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
До ОСОБА_1 у зв`язку із прийняттям спадщини перейшли і обов`язки по сплаті заборгованості за угодою у сумі 159 950 грн 67 коп.
Позивачу не було відомо про відчуження автомобіля ОСОБА_3 , згоди на відчуження автомобіля ТОВ «АВТО ПРОСТО» не надавало.
Про смерть ОСОБА_3 ТОВ «АВТО ПРОСТО» стало відомо з листа ОСОБА_5 у жовтні 2016 року, а тому позивачем не пропущений строк звернення з вимогою.

Рух справи у суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2021 року визначений склад суду: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Попова С.А.
Ухвалою апеляційного суду від 16 серпня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1   залишена без руху, заявнику запропоновано сплатити судовий збір у сумі 3 598 грн 89 коп.
Ухвалою апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження, відповідача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2021 року справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Пономарьова О.М. (доповідач), Мальцева Є.Є., Попова С.А.
Ухвалою апеляційного суду від 21 вересня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.
Ухвалою апеляційного суду від 27 вересня 2021 року задоволено клопотання представника ТОВ «АВТО ПРОСТО» Римаря А.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2021 року справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Пономарьова О.М. (доповідач), Зайцева С.А., Лопатіна М.Ю.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2021 року справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Пономарьова О.М. (доповідач), Зайцева С.А., Биліна Т.І.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
27 серпня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладено угоду №372251 та підписані додатки №1, №2, які є невід`ємними частинами угоди, з метою отримання автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак» (а.с. 53-57 т. 1).
Згідно з довідкою-рахунком №594266 від 16 серпня 2012 року ОСОБА_3 продано і видано автомобіль «ЗАЗ ТF69Y0» з розстрочкою через ТОВ «АВТО ПРОСТО» (а.с. 99 т.1).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 21.08.2012 року, виданого ВРЕР №1 м. Донецька УДАЇ ГУМВСУ в Донецькій області, автомобіль «ЗАЗ ТF69Y0», р.н. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 58 т.1).
В забезпечення виконання зобов`язання за угодою №372251 з додатками між позивачем і ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 13 серпня 2012 року, згідно з яким останні зобов`язались відповідати перед кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_3 за угодою в повному обсязі (а.с. 184 т.1).
Згідно з договором застави від 21 серпня 2012 року для забезпечення вимог ТОВ «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_3 щодо виконання останнім своїх зобов`язань, передбачених угодою №372251 від 27 серпня 2011 року з додатками, заставодавець передав заставодержателю в заставу автомобіль «ЗАЗ ТF69Y0», р.н. НОМЕР_2 (а.с. 183 т.1).
Відповідно до угоди № 23100 від 01 червня 2011 року, укладеної між ПАТ «УКР.АВТОМ.КОРПОРАЦІЯ» ФІЛІЯ «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ» та ТОВ «АВТО ПРОСТО», дилер продає для учасників системи автомобілі, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» надає послуги з організації отримання автомобілів учасниками системи та замовляє і оплачує дилеру вартість автомобілів (а.с. 185-188 т.1).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 12 вересня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №2071 (а.с. 61 т.1).
Згідно з конвертом та заявою поручитель ОСОБА_3 – ОСОБА_5 надіслав у жовтні 2016 року листа, у якому повідомив позивача про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 149-150 т.2).
08 грудня 2016 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» направлено на адресу Першої маріупольської державної нотаріальної контори вимогу кредитора про одноразову сплату спадкоємцями всієї суми заборгованості за угодою до 30 грудня 2016 року (а.с. 62 т.1).
Відповідно до відповіді державного нотаріусу Першої державної нотаріальної контори міста Маріуполя Донецької області № 2681/02-14 від 16 грудня 2016 року розглянута претензія ТОВ «АВТО ПРОСТО», зазначено, що було видано свідоцтво про право на спадщину за законом сину померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відомості про автомобіль як спадкове майно у спадковій справі відсутні. Опікуну спадкоємця за законом ОСОБА_2 16 грудня 2016 року надіслано лист-повідомлення про вимогу кредитора ТОВ «АВТО ПРОСТО» на загальну суму 159 950,67 грн (а.с. 63 т.1).
З копії спадкової справи № 17/2016 вбачається, що Першою державною нотаріальною конторою міста Маріуполя Донецької області видано свідоцтво про право на спадщину за законом сину померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається з квартири АДРЕСА_3 . Опікуном за законом є ОСОБА_2 (а.с. 229-238 т.1).
Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру № 1441 від 20 грудня 2017 року № 31/5-1441-12639 станом на 15 грудня 2017 року автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , 2012 року, кузов № НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2016 року №1441/2016/111402 (а.с. 124, 131 т.1).
Згідно з розрахунком платежів ОСОБА_3 за угодою № 372251, зробленим ТОВ «АВТО ПРОСТО», ОСОБА_3 за період з 27 серпня 2011 року по 16 квітня 2014 року сплатив 73 552,59 грн (а.с. 60 т.1).
Відповідно до висновку судового експерта Новікова В.С. №3/с, складеного 24 лютого 2020 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 , яка отримана у спадщину відповідачем, складає 427 288 грн (а.с. 109-120 т.2)

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивача ТОВ «АВТО ПРОСТО» Римаря А.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). 
  Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 1281 ЦК України ( в редакції чинній на час звернення позивача до суду) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. 
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.
Стаття 1281 ЦК не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Відповідно до пункту 2.1 глави 20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини вправі прийняти заяви від юридичних та фізичних осіб для передачі іншим особам.
Судом встановлено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» скерувало 08 грудня 2016 року до Першої маріупольської державної нотаріальної контори вимогу кредитора про одноразову сплату спадкоємцями всієї суми заборгованості за угодою до 30 грудня 2016 року, тобто в межах наданого законодавством шестимісячного строку з моменту коли він дізнався про відкриття спадщини. 
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
За правилами статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладена угода №372251 та підписані додатки №1, №2, які є невід`ємними  частинами угоди, з метою отримання автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак».
Відповідно до довідки–рахунку №594266 від 16 серпня 2012 року ОСОБА_3 продано і видано автомобіль «ЗАЗ ТF69Y0» з розстрочкою через ТОВ «АВТО ПРОСТО», який зареєстрований за ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 21 серпня 2012 року, видане ВРЕР №1 м. Донецька УДАЇ ГУМВСУ в Донецькій області, р.н. НОМЕР_2 .
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що позивачу стало відомо в жовтні 2016 року з повідомлення поручителя ОСОБА_5 .
Відповідно до відповіді державного нотаріусу Першої державної нотаріальної контори міста Маріуполя Донецької області № 2681/02-14 від 16.12.2016 року на вимогу кредитора про одноразову сплату спадкоємцями всієї суми заборгованості за угодою, яка направлена 08 грудня 2016 року ТОВ «АВТО ПРОСТО», сину померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з квартири АДРЕСА_3 . Опікуном за законом є ОСОБА_2 . 
Вартість квартири АДРЕСА_3 , яку успадкував відповідач, складає 427 288 грн, відповідно до висновку судового експерта Новікова В.С. №3/с, складеного 24.02.2020 року.
Опікуну спадкоємця за законом ОСОБА_2 16 грудня 2016 року направлено лист-повідомлення про вимогу кредитора ТОВ «АВТО ПРОСТО» на загальну суму 159 950,67 грн. 
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року по справі № 640/6274/16-ц суд дійшов висновку про те, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що кредитором не пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, про що навів переконливі мотиви в рішенні з посиланням на надані позивачем докази, які спростовують доводи апеляційної скарги про те, що позивач пропустив строк для звернення із вимогою кредитора до спадкоємця померлого ОСОБА_3 .
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).
Згідно з умовами укладеної між позивачем та ОСОБА_3 угоди учасник системи зобов`язаний сплатити повну ціну автомобіля та послуги відповідача шляхом оплати 120 внесків у порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України).
На підставі ст. 1 угоди, яка укладена між позивачем та ОСОБА_3 , її предметом є надання послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля.
Згідно зі ст. 2 цієї угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «АвтоТак».
Статтею 10 угоди передбачено, що підписання останньої та додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Якщо Учасник системи одружений, цим він заявляє, що має згоду іншого подружжя на укладення цієї угоди. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника «АВТО ПРОСТО», уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчив своїм підписом.
ОСОБА_3 погодився з умовами угоди, підписав її та вчинив дії на її виконання. Дійсність договору сторонами не оспорюється.
Система придбання у групах (система «Авто Так») - це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених угодою (розділ 1 додатку № 2 до угоди).
Згідно з підпунктом б) пункту 11.7 додатку № 2 до угоди у випадку, якщо учасник отримав автомобіль, спадкоємці зобов`язані сплатити заборгованість за угодою відповідно до чинного законодавства за першою вимогою АВТО ПРОСТО.
Розмір заборгованості визначений представником позивача у відповідності до умов укладеної угоди, оскільки спірна угода діяла, була підписана сторонами, на вказані умови ОСОБА_3 погодився, підписав її, частково виконав.
Згідно з додатком № 1 до угоди № 372251, який підписаний ОСОБА_3 визначена вартість автомобіля у сумі 71 680,00 грн та модель – «ЗАЗ Ланос».
Відповідно до додатку № 2 до угоди № 372251, який також підписаний ОСОБА_3 ,  встановлені правила функціонування системи придбання в групах «Автотак», а саме: п.п. 2.2. передбачено, що поточна ціна Автомобіля, зазначена в Додатку №1 до Угоди, - це остання Поточна ціна Автомобіля, повідомлена АВТО ПРОСТО Постачальником, на день укладення Угоди. Відповідно до п.п. 2.3, учасник зобов`язаний повністю сплатити Повні внески згідно з Графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати Повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. АВТО ПРОСТО щомісяця надсилає рахунки на сплату за адресою, вказаною Учасником в Угоді. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє Учасника від обов`язку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок АВТО ПРОСТО.
Відповідно до п.п. 2.5.1б після одержання Права на отримання Автомобіля, Учасник, який здійснював оплату Половинних Чистих внесків, зобов`язаний зробити вибір з наступного: до отримання Автомобіля одноразово сплатити всі несплачені Половинні Чисті внески. Після здійснення Такого Платежу Учасник надалі сплачує Повні внески згідно зі звичайною системою розрахунку, встановленою Угодою.
Відповідно до п.п. 2.7, у випадку, якщо Повний внесок сплачено в розмірі, який не відповідає Поточній ціні Автомобіля, дійсній на момент сплати. Учасник, який вже одержав Право на отримання Автомобіля, зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску протягом строку дії Графіка внесків за першою вимогою АВТО ПРОСТО. Учасник, який ще не одержав Право на отримання Автомобіля, зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску до моменту передачі Автомобіля.
   Відповідно до статті 10 додатку № 2 до угоди № 372251 передбачено страхування автомобіля, а саме з моменту отримання Автомобіля Учасник зобов`язується сплачувати разом із щомісячним Повним внеском Внесок зі страхування Автомобіля, який перераховується відповідній страховій компанії згідно з Договором страхування, укладеним АВТО ПРОСТО від імені Учасника на підставі повноважень, наданих Угодою. Розмір Внеску зі страхування Автомобіля вказано в страховому полісі (сертифікаті), що надсилається кожному Учаснику системи страховою компанією Договір страхування Автомобіля укладається на строк, який починається з моменту отримання Автомобіля Учасником та припиняється після повного виконання Учасником зобов`язань за Угодою. Учасник погоджується, що Вигодонабувачем за Договором страхування Автомобіля у разі настання страхового випадку, пов`язаного з викраденням або повним знищенням Автомобіля, призначається АВТО ПРОСТО, що отримує страхове відшкодування в межах суми, розмір якої не перевищує розміру заборгованості Учасника, що залишається до завершення його Графіка внесків. Сплата внесків зі страхування Автомобіля є зобов`язанням Учасника. Внески зі страхування Автомобіля підлягають сплаті в той самий строк, що і Чистий внесок, Внесок в оплату послуг та Внесок в оплату Страхового платежу. Несплата 2 (двох) внесків підряд або 4 (чотирьох) внесків вибірково зі страхування Автомобіля є підставою для вимоги АВТО ПРОСТО щодо сплати Учасником одноразовим платежем, всіх несплачених внесків згідно з Графіком внесків.
Статтею 11 додатку № 2 до угоди № 372251 передбачено страхування життя, а саме з метою забезпечення безперервного функціонування системи АвтоТак, АВТО ПРОСТО укладає від імені Учасника договір страхування, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані з життям Учасника. 
Згідно з розрахунком позивачем враховані страхові внески, з якими погодився ОСОБА_3 .
Позивачем для підтвердження факту перерахування страховій компанії щомісячних внесків в оплату страхового платежу та Внесків зі страхування автомобіля, які сплачував ОСОБА_3 , до суду першої інстанції надані відповідні письмові докази, що спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині. Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивачем не заявлялись вимоги про стягнення з відповідача страхових внесків.
Відповідно до п.п. 2.4 додатку № 2 до угоди № 372251, АВТО ПРОСТО надає послуги з адміністрування системи до моменту завершення Графіка внесків групи, до якої включено Угоду. Учасник має право сплатити послуги АВТО ПРОСТО внесками відповідно до кількості внесків за Графіком або відразу та достроково. У такому випадку Учасник повинен попросити надати АВТО ПРОСТО повний розрахунок та бланк квитанції для сплати.
Таким чином, відповідно до п.п. 2.4, 2.5 додатку № 2 до угоди № 372251 кількість внесків передбачена графіком та за вибором ОСОБА_3 міг сплачувати цілий Чистий внесок, щомісячний Внесок в оплату послуг та щомісячний Внесок в оплату Страхового платежу або ОСОБА_8 внесок, щомісячний Внесок в оплату послуг та щомісячний Внесок в оплату Страхового платежу.
Суд обгрунтовано не погодився з доводами представника відповідача, про що йдеться і в апеляційній скарзі, що позивач зобов`язаний надавати рахунки або бланки квитанцій для сплати, оскільки це є зобов`язанням Учасника відповідно до п.п. 2.4 додатку № 2 до угоди №372251.
Згідно з щомісячним розрахунком платежів, який ОСОБА_3 повинен був сплачувати за угодою, ця сума була збільшена станом на 16 квітня 2014 року, але станом на день смерті ОСОБА_3 у 2015 року він не виконав умови угоди, платежі за власним вибором не сплатив, не звертався до  позивача з вимогою отримання розрахунку та бланків квитанцій для сплати, що свідчить про умисне невиконання умов угоди.
З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, а отже несе відповідальність за боргами спадкодавця і зобов`язаний задовольнити вимоги позивача повністю, але в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину, та ухвалив рішення про задоволення позову.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Згідно з розрахунком заборгованості борг спадкодавця перед позивачем на день смерті становив 159 950,67 грн. 
Відповідач не надав суду доказів на спростування розміру боргу. 
Обсяг та вартість успадкованого майна є достатніми для погашення боргу перед кредитором в розмірі 159 950,67 грн. 
Доводи апеляційної скарги, що позивач надав ОСОБА_3 згоду на відчуження автомобіля, який був обтяжений договором застави автомобіля № 3233 від 21серпня 2012 року, є нічим не підтвердженим припущенням, а факт продажу ОСОБА_3 автомобіля іншій особі без повідомлення та згоди позивача, не має наслідком переходу обов`язку погашення заборгованості за Угодою до третьої особи, з якою позивач не укладав нову Угоду в порядку ст. 12 Додатку № 2 до Угоди.
Доводи апеляційної скарги, що правовідносини між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_3 не допускають правонаступництва, апеляційний суд визнає необгрунтованими, оскільки вказані правовідносини виникли на підставі Угоди, предметом якої є надання послуг, внаслідок споживання яких у ОСОБА_3 виникли грошові зобов`язання перед позивачем, а тому в розумінні ст. 1216, 1218, 1281 ЦК України ці правовідносини допускають правонаступництво.
Посилання в апеляційній скарзі на неправильність проведеного розрахунку заборгованості, виходячи з поточної ціни автомобіля 71 680 грн, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки такі твердження не відповідають умовам Угоди.
Пунктом 2.2 ст.2 додатку № 2 до Угоди вказано, що Поточна ціна автомобіля зазначена у Додатку № 1 до Угоди – це остання поточна ціна автомобіля повідомлена постачальником на день укладання угоди, тобто це ціна, яка є актуальною на дату укладання Угоди. Проте ні Угодою, ні додатками до неї не передбачено право ОСОБА_3 сплачувати, а обов`язок ТОВ «АВТО ПРОСТО» в подальшому розраховувати щомісячні внески із ціни, що діяла на день підписанні Угоди. Відповідно до п. 2.1 ст. 2Додатку № 2 до Угоди Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО Постачальником. Таким чином, ані вказане визначення Поточної ціни Автомобіля, ані будь-яка інша стаття Угоди чи додатку до неї не передбачають можливості фіксування ціни автомобіля, необхідної для розрахунку складових Повних внесків, на рівні актуальному станом на день підписанні угоди.
Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05 вересня 2018 року (провадження № 61-7115св18).
Заборгованість за Угодою, яку позивач просив стягнути, розрахована із Поточної ціни автомобіля ЗАЗ Lanos 177 660,00 грн, яка повідомлена позивачу постачальником 31 серпня 2015 року, що вбачається з реєстру цін на автомобілі № 4/2 від 31 серпня 2015 року, долученого до матеріалів справи.
Інші доводи апеляційної скарги є також необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення суду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і процесуальному сенсах.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Рішення суду першої інстанції відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано. 
При вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції та вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                                 О.М. Пономарьова

Судді                                                                                                                   Т.І. Биліна

                                                                                                                            С.А. Зайцева