ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/589/21	Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А. 	
Провадження № 22-ц/817/872/21 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 310010000   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Дикун С. І., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року (ухвалене суддею Губіш О.А., повний текст якого складено 07 червня 2021 року) у цивільній справі № 594/589/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

       В квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2005 року, в якому у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
       Зазначила, що після реєстрації шлюбу, вони постійно проживали в будинку її батьків в с.Латківці, однак подружнє життя не склалося. Відповідач став зловживати спиртними напоями, не один раз бив її та спричиняв тілесні ушкодження. З цього приводу нікуди не зверталася, боялася відповідача. Не один раз вони певний час жили окремо, потім знову сходились. Також з боку відповідача була подружня зрада. З цього приводу, вона у 2013 році зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, проте такий за її заявою було залишено без розгляду, так як відповідач просив у неї вибачення.
       Влітку 2018 року вони припинили подружні відносини, відповідач виїхав на роботу в м.Київ, де перебуває по даний час. Зрідка приїжджає до дітей та живе у них, однак подружніх відносин сторони не підтримують. Протягом трьох років вони не ведуть спільного господарства та спільного бюджету не мають. 
       За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_5 .
       Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. 
       Шлюб, зареєстрований 12 липня 2005 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 7 – розірвано. Після розірвання шлюбу залишено позивачу шлюбне прізвище “ ОСОБА_5 ”. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
       Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
       Вказує, що він не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи і не міг скористатися своїм правом на відзив.
       Зазначає, що суд не з`ясував фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечила і вказала, що копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та повістку отримала мати відповідача та повідомила його про судовий розгляд, а відповідач не скористався наданим йому правом на відзив.
       Підтримала доводи позовної заяви та зазначила, що не бажає перебувати з відповідачем у шлюбі. Вважає за недоцільне надавати строк для примирення, оскільки вони не проживають разом з літа 2018 року і ніхто її не змусить жити з колишнім чоловіком у шлюбі.
       Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.
       Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 12 липня 2005 року в Урожайнівській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 7. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині “ ОСОБА_5 ”. Від шлюбу подружжя має двоє дітей: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
       Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. 
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
       Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
       Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
       Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
       Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
       Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).
       Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
       У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
       Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
       За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. 
       Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. 
       Беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не бажає зберігати подружні відносини із заявником, про що вказано у відзиві на апеляційну скаргу, доводи відповідача про порушення його права на призначення подружжю строк для примирення є безпідставними.
       За таких обставин висновок суду про наявність підстав для розірвання шлюбу є правильним, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.
       Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач про розгляд справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був, до уваги не приймаються, виходячи з наступного.
       Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка-повідомлення повинна бути вручена завчасно.
       За змістом ухвали суду першої інстанції від 06.05.2021 року розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін.
       Відповідно до ч.3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. 
       Згідно ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
       Як встановлено судом та вказується відповідачем у апеляційній скарзі, та позивачем у відзиві на апеляційну скаргу копія ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї вручена матері відповідача за адресою проживання відповідача.
       Таким чином ухвала суду разом з позовною заявою вручена у відповідності до ст. 130 ЦПК України, а тому відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи.
       Крім того, відповідач брав участь у розгляді цієї справи у суді апеляційної інстанції та реалізував своє право на участь у судовому засіданні, що відображено в протоколі судового засідання від 07.09.2021 року.
       В судовому засіданні апеляційного суду не встановлено обставин, які свідчать про те, що позивач змінила свою думку щодо розірвання шлюбу, а навпаки позивач повторно ствердила про своє небажання перебувати у шлюбі з відповідачем шляхом подання відзиву на апеляційну скаргу, у якому крім того вказала і про те, що не погоджується з встановленням терміну для примирення.
       За таких обставин суд першої інстанції виконав вимоги статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.
       Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
       Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 12 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Гірський Б.О.

                                                                               Дикун С.І.