Справа № 344/14055/21 
Провадження № 33/4808/801/21 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, відносно  якої провадження у справі закрито, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зубарєва Р.Ю.,  потерпілого ОСОБА_2 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2021 року, якою провадження по справі відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого менеджером у ПП « ОСОБА_3 », громадянина України,
за обвинуваченням у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -
                                                       в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №126348 від 30.08.2021 року ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 30 серпня 2021 року о 09 год. 02 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Набережна ім. В.Стефаника, 46, керуючи транспортним засобом “Ford Focus”, д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом “Honda Accord”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2021 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись з вказаним рішенням суду потерпілий ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Апелянт вказує на те, що покажчик повороту не надає водієві право переваги у русі і не звільняє його від обов`язку виконувати вимоги ПДР.
Вважає, що у водія ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних перешкод для виявлення  автомобіля “Honda Accord”, д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням, коли він здійснював обгін декількох транспортних засобів із ввімкненим покажчиком повороту.
Вважає, що водій ОСОБА_1 не був уважним під час руху, всупереч вимогам  п.п.2.3б, 10.1, 10.4 та 14.3 ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме автомобілю під його керуванням, який у цей час виконував обгін по зустрічній смузі руху, рухаючись в попутному напрямку, чим створив перешкоду та небезпеку для руху автомобілю, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, що підтверджується схемою ДТП та відеозаписами із камер зовнішнього відео спостереження, а також характером пошкоджень транспортних засобів.
Апелянт вказує на те, що висновок судді про те, що водій “Honda Accord”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , виявивши перешкоду для продовження обгону, не повернувся на займану смугу та допустив зіткнення, не відповідає вимогам ПДР.
Апелянт зазначив, що він дотримався вимог п.12.1, 14.2 ПДР, а саме в умовах достатньої видимості у попутному напрямку, обравши безпечну швидкість руху, переконавшись у тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухались за ним  і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону. В той час, водій ОСОБА_1 , який рухався попереду по тій самій смузі руху, не подав сигналу про намір повороту ліворуч. Звертає увагу на те, що смуга зустрічного руху, на яку він виїжджав, була вільна від транспортних засобів на достатній для обгону і відповідно до вимог п.п.1.4 та 14.3 ПДР він розраховував на те, що водії транспортних засобів, які він обганяв, будуть дотримуватись ПДР.
Зазначає, що виявивши, що водій автомобіля “Ford Focus”, д.н.з. НОМЕР_1 ,  на відстані близько 15 м., в порушення вимог п.п.10.1, 10.4, 14.3 ПДР, розпочав здійснювати поворот ліворуч,  він, враховуючи дорожню обстановку, застосував екстрене гальмування та подав звуковий сигнал, однак водій автомобіля “Ford Focus”, д.н.з. НОМЕР_1 , продовжив виконувати свій маневр.
Вказує, що при керуванні автомобілем він керувався вимогами ПДР і при виявленні перешкоди застосував екстрене гальмування, що підтверджується копією схеми місця ДТП, в якій зафіксована дорожня обстановка, відеозаписами із камер зовнішнього відео спостереження, а також характером пошкоджень транспортних засобів.
Вважає, що суд протиправно звільнив ОСОБА_1 від відповідальності за порушення ПДР, оскільки висновок судді про відсутність в діях останнього складу правопорушення повністю суперечить положенням п.п. 2.3б. 10.1, 10.4, 14.3 ПДР України.
Просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням на нього стягнення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:
- потерпілий ОСОБА_2 просив скасувати постанову суду першої інстанції,  визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього стягнення, оскільки саме він винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
- особа, стосовно якої закрито провадження у справі, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Зубарєв Р.Ю. просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду без змін.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи потерпілого ОСОБА_2 , доводи особи, стосовно якої закрито провадження у справі, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зубарєва Р.Ю., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд закрив провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП  у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Апеляційний суд вважає, що висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП носять суперечливий непослідовний характер та повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи. 
Апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №126348 від 30.08.2021 року ОСОБА_1 звинувачується в тому, що  30 серпня 2021 року о 09 год. 02 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Набережна ім. В.Стефаника, 46, керуючи транспортним засобом “Ford Focus”, д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом “Honda Accord”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Протокол складено уповноваженою особою – інспектором взводу 2 роти 2 БУПП Івано-Франківської області лейтенантом поліції Золотарчук І.М., підписаний правопорушником та особою, яка склала даний протокол. 
Правопорушнику було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в суді м. Івано-Франківська, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .
В протоколі свідків чи потерпілих не зазначено.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.
У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено, що вони долаються на окремому аркуші.
Зі змістом протоколу ОСОБА_1 була ознайомлено, про що свідчить його власноручний підпис у даному протоколі.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд провадження відбувається в межах обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_1 , а тому доводи потерпілого ОСОБА_2 в частині порушення особою, яка притягається до відповідальності, вимог п.п. 10.4, 14.3 ПДР України виходять за межі обвинувачення і не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції. 
До протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема дорожньо-транспортної пригоди, яка складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, та пояснення водіїв.
На схемі місця ДТП зафіксоване розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, особливості дорожньої розмітки, відповідні результати виміру відстаней,  які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Вищевказані дані схеми дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються з поясненнями учасників ДТП – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення транспортних засобів та суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.
Зокрема, враховуючи дані Схеми  місця ДТП та розташування автомобілів «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Івано-Франківську, по вул. Набережна ім.В.Стефаника, 46, після дорожньо-транспортної пригоди, характер ушкоджень транспортних засобів та їх локалізацію, необхідно прийти до висновку, що зіткнення транспортних засобів відбулось в той час, коли водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював поворот ліворуч з виїздом на зустрічну смугу руху, а водій ОСОБА_2 , керуючи  транспортним засобом марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював обгін транспортних засобів по зустрічній музі руху. 
Схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.
До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішних) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, відповідно до якого в автомобілі «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджене задній бампер та його кріплення, царапина багажника, ліве заднє крило, лівий стоп, вм`ятина багажника з лівого боку; в автомобілі «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено передній бампер та накладка переднього бамперу, праве переднє крило, права фара, решітка радіатора, капот, кріплення лівого крила, форсунка склоомивача фари з права .
Вищевказані пошкодження транспортних засобів повністю відповідають поясненням сторін щодо механізму зіткнення транспортних засобів. 
До матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення надано письмові пояснення учасників ДТП. 
Зокрема у відповідності до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих після ДТП, вбачається, що  30.08.2021 року близько 09 год. рухаючись по вул. Набережна в напрямку Крихівецького кільця. Прийнявши із включеним лівим поворотом в полосу для повороту, пригальмувавши і переконавшись у відсутності перешкоди, розпочав маневр транспортним засобом під його керуванням, після чого відчув удар в задню частину автомобіля на зустрічній смузі руху. Вийшовши з автомобіля, він побачив автомобіль марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 ,  червоного кольору, який в мене в`їхав. Дані з відео реєстратора, що водій «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по зустрічній полосі з великою швидкістю в тому ж напрямку що і він, є на відео нагляді шино монтажу по вул.. Набережна, 46. Пояснення ОСОБА_1 написав власноручно.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 ,  в по вул. Набережна зі сторони вул.. Галицька здійснював рух та побачивши, що автомобілі попереду рухаються за автомобілем – бульдозером і швидкість автомобілів на зустрічній полосі, включивши лівий поворот, виїхав на смугу зустрічного руху, об`їхавши близько шести автомобілів, побачив що на відстані біля 15 метрів, автомобіль Форд, що рухався в попутному напрямку, почав здійснювати лівий поворот. Він здійснив екстрене гальмування та подав звуковий сигнал, однак водій даного автомобіля продовжив маневр і відбулось зіткнення. ОСОБА_2 зазначив, що пояснення ним написані власноручно, в чому і розписався в поясненнях.
Вищевказані письмові показання ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 повністю узгоджуються з даними вищевказаної схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди в частині механізму зіткнення транспортних засобів та наставших наслідків у виді пошкодження транспортних засобів. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 надав пояснення, які аналогічні його письмовим поясненням в матеріалах справи (а.с.4) та стверджував, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч з виїздом на зустрічну смугу руху, не переконався в безпечності маневру.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що саме дії ОСОБА_2 призвели до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останній здійснював керування автомобілем на великій швидкості, не надав йому перевагу при завершенні маневру повороту ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, де вже заходився його транспортний засіб та допустив зіткнення автомобілів. Вказує, що він повністю переконався в тому, що здійснення маневру повороту ліворуч буде безпечним, оскільки заздалегідь подав сигнал повороту. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що він вважає, що зіткнення відбулось з вини водія ОСОБА_2 , який рухався зі значним перевищенням дозволеної швидкості руху та виїхав на зустрічну смугу руху. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту висновків, які були зроблені судом першої інстанції, вбачається, що судом було встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки “Ford Focus”, д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав маневр повороту ліворуч в той час, коли водій транспортного засобу марки “Honda Accord”, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 виконував обгін транспортних засобів та рухався у попутному напрямку по зустрічній смузі руху. 
Так, суд першої інстанції вказав, що зі змісту досліджених в судовому засіданні фото та відеозаписів вбачається, що водій автомобіля «Ford Focus» із увімкненим показчиком лівого повороту розпочав виконувати маневр повороту, а водій «Honda Accord» виявивши перешкоду для продовження обгону, не повернувся на займану смугу, а допустив із ним зіткнення. 
Вищевказані висновки суду носять суперечливий характер,  виходять за межі обвинувачення та стосуються потерпілого, який не звинувачується у вчинення правопорушення, неспроможні з технічної точки зору та повністю суперечать вимогам ПДР України. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного та незаконного висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.
Пунктом 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що рухаючись по вул. Набережна, зменшив швидкість автомобіля з метою виконати поворот ліворуч, завчасно увімкнув покажчик лівого повороту та, переконавшись у безпечності маневру, розпочав виконувати поворот. В цей же час відчув удар в задню ліву частину свого автомобіля. Вважає винним у даній ДТП саме водія ОСОБА_2 , який не впевнився в безпечності свого маневру, виконував обгін транспортних засобів із великою швидкістю. 
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що керуючи транспортним засобом марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Набережна, переконався у відсутності перешкод та здійснював обгін декількох автомобілів. Побачивши, що автомобіль марки «Форд Фокус» приблизно за 15 м. розпочав виконувати поворот ліворуч, він застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг. Вважає, що  саме ОСОБА_1 винний у  ДТП  внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи, які були долучені до матеріалів справи. 
Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються  вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку учасників дорожнього руху. 
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які носять об`єктивний характер та не можуть бути спотворені, містять високу інформативність та мають істотне значення для розгляду справи.
Відповідно до вищевказаних відеозаписів можливо встановити, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки “Ford Focus”, д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав маневр повороту ліворуч в той час, коли водій транспортного засобу марки “Honda Accord”, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вже виконував обгін транспортних засобів та рухався у попутному напрямку по зустрічній смузі руху. 
Зі змісту вищевказаних відеозаписів та пояснень сторін у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася на ділянці дороги, яка дозволяла водію ОСОБА_1 своєчасно виявити, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки “Honda Accord”, виконує обгін його транспортного засобу та рухається у попутному напрямку по зустрічній смузі руху.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що дії  ОСОБА_2 щодо здійснення обгону не створювали аварійну ситуацію і не змушували інших учасників руху змінювати швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Сукупність досліджених доказів, їх оцінка свідчать, що саме водій ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол, здійснюючи поворот ліворуч, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Саме дії водія ОСОБА_1 щодо зміни ним напрямку руху під час виконання повороту ліворуч створювали аварійну ситуацію, оскільки створювали небезпеку та змусили водія ОСОБА_2 змінити швидкість руху та застосувати екстрене гальмування з метою уникнення зіткнення транспортних засобів. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Таким чином, апеляційний суд вважає встановленим, що водієм ОСОБА_1 було порушено п.2.3б, п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої відбулось зіткнення транспортних засобів . 
Апеляційний суд вважає, що встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди свідчать про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося на зустрічній смузі руху для обох водіїв, які рухалися в попутному напрямку, внаслідок дій ОСОБА_1 під час аварійної ситуації, пов`язаної зі зміною напрямку руху та здійснення повороту ліворуч.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. 
Апеляційний суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 стосовно того, що зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 відбулось  внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху, оскільки він не вибрав безпечну швидкість для руху в межах населеного пункту та рухаючись із значним перевищенням швидкості по зустрічній смузі руху, здійснюючи обгін декількох машин, оскільки саме його діями було створено аварійну ситуації внаслідок якої відбулось зіткнення транспортних засобів. 
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до зіткнення транспортних засобів відбулась внаслідок порушення ОСОБА_5 вимог п.2.3б, 10.1 ПДР України, оскільки він, керуючи «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , маючи об`єктивну реальну можливість встановити, що по зустрічній смузі руху рухається транспортний засіб марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , не переконавшись у безпечності своїх дій, виїхав на зустрічну смугу руху, намагаючись виконати маневр повороту ліворуч, створивши перешкоду подальшому руху вищевказаному транспортному засобу, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. 
З огляду на наведене, прийняте суддею рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованим, а тому постанова судді першої інстанції  підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 30 серпня 2021 року о 09 год. 02 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Набережна ім.В.Стефаника, 46, керуючи транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 вчинено 30.08.2021 року і на даний час сплинув встановлений законом строк, протягом якого може бути накладено стягнення. 
За вказаних обставин, враховуючи наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд,-
                                                                п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову. 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                       О.П. Васильєв