УХВАЛА

01 листопада 2021 року 

м. Київ

Справа №  910/20568/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Кондратова І.Д., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Сулім В.В., судді - Ткаченко Б.О., Ходаківська І.П.) 
від 10.09.2021,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестмент-Сервіс"   
про стягнення 201 642,98 грн

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Бестмент-Сервіс" про стягнення з відповідача 201 642,98 грн за скид стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором ?№09274/5/-01 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 02.11.2010.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №910/20568/20 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Бестмент-Сервіс" на користь ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" 201 642,98 грн за скид стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин та 3 024,65 грн судового збору.   

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №910/20568/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю. Суд зазначив, що недодержання національних стандартів при відборі проб стічних вод та їх дослідженні дає підстави для висновків про неможливість визнання актів відбору проб стічних вод зроблених на підставі неналежно відібраних проб, належними доказами підтвердження скиду стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.
          
01.10.2021 ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 у справі №910/20568/20 і просило вказане судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції. 

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.  

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі є стягнення 201 642,98 грн, що значно менше, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент подання позову до суду (210 200,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 910/20568/20 є малозначною. При цьому, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про наявність підстав для відкриття каса-ційного провадження, передбачених пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

В обґрунтування зазначених підстав, скаржник зазначає, що питання правомірності нарахування позивачем плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, порядку відбору проб стічних вод та проведення лабораторних досліджень має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів, а також має виняткове значення для скаржника, оскільки останній здійснює забезпечення екологічної безпеки та підтримання екологічної рівноваги на території міста Києва, стосується регулювання відносин у сфері охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів та прямо впливає на фінансовий стан ПрАТ «АК «Київводоканал».

Колегія суддів зазначає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваного судового рішення не дає підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи, отже наведені у касаційній скарзі мотиви не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, незгода із рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь однієї зі сторін у справі є звичайним передбаченим процесом.

Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є дже-релом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скар-ги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичай-ної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної ін-станції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційно-му оскарженню.

Враховуючи викладене, Верховний Суд, розглянувши доводи, викладені у касаційній скарзі не вбачає підстав передбачених пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а тому дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного за касаційною скаргою ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 у справі №910/20568/20, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. 

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, статтею 293 Господар-ського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/20568/20 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021.

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 у справі №910/20568/20 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                           Л. Стратієнко

Судді                                                                                                        О. Кібенко

                                                                                                                       І. Кондратова