УХВАЛА

04 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 946/2844/20
адміністративне провадження № К/9901/37676/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року
у справі №  946/2844/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції,  інспектора батальйону №  2 роти №  8 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бурлаки Івана Олександровича  про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до  Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції,  інспектора батальйону №  2 роти №  8 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бурлаки Івана Олександровича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2501120 від 08.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2  статті 122  КУпАП.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2020  року позов задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2501120 від 08.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП і закрито справу про адміністративне правопорушення.
Стягнуто з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 420 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.
Не погодившись із таким судовим рішенням, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження  за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2020 р у справі №  946/2844/20.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною третьою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті  або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з пунктом 5 частини першої        статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали  (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)  суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного провадження та рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що рішення суду першої інстанції прийнято 20  серпня 2020 року у відкритому судовому засіданні. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року визнано неповажними наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження  за апеляційною скаргою  Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення  Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року у справі №946/2844/20.
Проаналізувавши обставини справи, судом встановлено, що не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 11 серпня 2021 року  подало апеляційну скаргу.
Частина 4 статті 286 КАС України     передбачає, що апеляційна скарга на рішення суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року внаслідок неповажності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення  Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року залишено без руху. Надано скаржнику строк для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження на протязі десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Водночас, стосовно обґрунтування представником відповідача поважності пропуску строку тим, що копія спірного судового рішення на його адресу не надходила, а про його існування відповідач дізнався з мережі Інтернет, суд зауважив, що скаржник був заздалегідь повідомлений про розгляд справи 20 серпня 2020 року, окрім того, судовий збір за апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2020 скаржником сплачено 09 березня 2021 року, що свідчить про обізнаність відповідача про існування спірного рішення не пізніше 09  березня 2021 року. 
Ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року була отримана відповідачем 10 вересня 2021 року.
На виконання вказаної ухвали суду, скаржником було надано до суду заяву про поновлення строків, зміст якої, водночас, не містив ґрунтовних та належних доводів, що підтверджують поважність пропуску строку апеляційного оскарження.
Так, в обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржник посилався на постанову Верховного Суду від 25 лютого 2021 року справа № 679/219/20.
Разом з тим, апеляційний суд зазначив про нетотожність правовідносин по даній справі та по вказаній справі № 679/219/20.
Так, по справі № 679/219/20 Верховний Суд зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року про повернення апеляційної скарги (первинної) позивача на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року у справі отримано апелянтом 14 вересня 2020 року, а повторна апеляційна скарга подана ним 17 вересня 2019 року, тобто в найкоротший термін. Тому неприйняття судом апеляційної скарги з наведених заявником апеляційної скарги підстав пропуску строку на апеляційне оскарження є непропорційним і нівелює конституційний принцип апеляційного оскарження.
Також, суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем копії ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року про залишення апеляційної скарги позивача на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року без руху, а тому посилання суду апеляційної інстанції на те, що позивач недобросовісно користується своїми процесуальними правами та не демонструє готовність взяти участь у розгляді справи, а фактично затягує розгляд справи на етапі апеляційного перегляду, є безпідставними.
Водночас, П`ятий апеляційний адміністративний суд зауважив, що по даній справі спірне рішення суду першої інстанції було проголошено та повний текст його складено 20 серпня 2020 року, разом з тим, апеляційна скарга була подана лише 11 серпня 2021 року, тобто, не лише з пропуском десятиденного строку, передбаченого частиною 4  статті 286 КАС України, а й взагалі майже через рік після складання повного тексту рішення.
Окремо апеляційний суд акцентував увагу на тому, що судовий збір за апеляційне оскарження апелянтом було сплачено 09 березня 2021 року, що свідчить про ту обставину, що апелянт був обізнаний про існування спірного рішення не пізніше 09  березня 2021 року, водночас, скаргу подав лише 11 серпня 2021 року, тобто з пропуском 10-ти денного строку.
Вказані обставини скаржником не було прокоментовано.
Отже, оскільки скаржником не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження спірного рішення суду першої інстанції, не наведено нових достатніх обставин для поновлення пропущеного строку та з урахуванням тієї обставини, що положення  КАС України  передбачають відмову у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, апеляційний суд прийшов до висновку, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.
Разом з тим, у своїй касаційній скарзі відповідач не спростовує висновки суду апеляційної інстанції, а також не доводить та не надає доказів щодо поважності причин пропуску строку. Скаржник, обґрунтовуючи пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції зазначає, що копія спірного рішення на його адресу не надходила, а оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не скасовує обов`язок суду вчасно направляти копії судових рішень учасникам справи та посилається на необхідність врахування  судами висновку Верховного Суду у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 679/219/20. Зазначає, що рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/2844/20 ухвалено судом 20 серпня 2020 року, а апеляційна скарга на нього подана 11 серпня 2021 року, тобто до спливу строку зазначеного в частині 2 статті 299 КАС України.
Суд наголошує, що для поновлення строків на апеляційне оскарження повинні існувати об`єктивні, непереборні підстави.
Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Суд зазначає, що відповідно до  статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року №  3262- IV "Про доступ до судових рішень"  усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Відповідно до положень  статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень"  для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Реєстр - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.
За приписами частин першої та другої  статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"  судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог  статті 7 цього Закону.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої   статті 44 КАС України  учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України  передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС  України   процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Слід зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Суд зазначає, що оскаржуване рішення прийнято у відкритому судовому засіданні, та з тексту ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що про розгляд справи 20 серпня 2020 року скаржник був заздалегідь повідомлений, водночас ним не подано жодних відомостей щодо вчинення будь-яких дій по встановленню результату судового розгляду справи та отримання копії рішення суду. 
Разом з тим,  повне судове рішення складено 20 серпня 2020 року, оприлюднено  25 серпня 2020 року  та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Тому у відповідача була об`єктивна можливість ознайомитися із оскаржуваним судовим рішенням.
Також, відповідачем 09 березня 2021 року сплачено судовий збір за апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року, що свідчить про його обізнаність зі спірним рішенням з 09 березня 2021 року, а також наявність можливості подати апеляційну скаргу, однак відповідач звернувся до суду лише 11 серпня 2021 року.
А тому, посилання скаржника на неотримання оскаржуваного рішення не свідчить про його необгрунтованість з прийнятим рішенням та не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Доводи заявника касаційної скарги, щодо необхідності врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №679/219/20 є безпідставними, оскільки вказані скаржником підстави пропуску строку апеляційного оскарження не є особливими та непереборними обставинами, які б виправдовували таке тривале порушення строку для звернення до апеляційного суду зі скаргою.
Крім того, скаржником не надано суду доказів про вчинення ним будь-яких активних дій, які б свідчили про заінтересованість з його боку бути обізнаним про рух справи, в тому числі, на стадії судового розгляду та ухвалення рішення, що призвело до тривалого порушення визначених законодавцем строків для звернення до суду з апеляційною скаргою.
Отже, скаржником у касаційній скарзі не доведено поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (пункт 4 частини 1  статті 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої  статті 333 КАС України  є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями  299,  333 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті  касаційного провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №  946/2844/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції,  інспектора батальйону №  2 роти №  8 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бурлаки Івана Олександровича  про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                                                 В. Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                                                                                                                          Н. А. Данилевич
                                                                                                                                                                                                                                              Н. В. Шевцова