Ухвала
 
30 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 191/975/20
провадження № 61-15498ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
встановив:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати автомобіль «Mazda», модель 6, 2003 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами)  НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та заборгованість з повернення кредиту за кредитним договором від 01 липня 2019 року № 1001347-021501, укладеним з АТ «Перший Український Міжнародний Банк», у розмірі 38 780, 91 грн та за кредитним договором від 05 жовтня 2019 року № 4221925, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», у розмірі 58 277, 80 грн спільним сумісним майном подружжя та стягнути з відповідача на його користь 115 499, 35 грн - компенсацію вартості 1/2 частини у спільній сумісній власності.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року дану справу визнано малозначною та відкрито спрощене провадження у справі.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано автомобіль «Mazda», модель 6, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Визнано, що ідеальні частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у спільному майні - автомобілі «Mazda», модель 6, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість якого 133 840, 00 грн, становлять по 1/2 частині за кожним.
Визнано заборгованість з повернення кредиту за кредитним договором № 1001347-021501 від 01 липня 2019 року, укладеним між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» і ОСОБА_1 , в розмірі 38 780, 91 грн, спільним сумісним майном подружжя - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину заборгованості за кредитним договором № 1001347-021501 від 01 липня 2019 року, укладеним між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» і ОСОБА_1 , в розмірі 19 390, 45 грн. 
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «Mazda», модель 6, 2003 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , а також в частині стягнення 1/2 частини заборгованості за кредитним договором № 4221925 від 05 жовтня 2019 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і ОСОБА_1 , відмовлено.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
17 вересня 2021 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року. 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;                  б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, є безпідставними, оскільки заявник не навів логічного обґрунтування таких посилань, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі і не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             М. Ю. Тітов
 
А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                                        Є. В. Коротенко