Ухвала
 
10 листопада 2021 року
місто Київ
 
справа № 759/3119/16-ц
провадження № 61-19109св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортний Ассістанс»,
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір-Житлобуд-2», Вищий адміністративний суд України, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка заявляє самостійно вимоги щодо предмета спору - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний Ассістанс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року у складі судді Журибеди О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Мережко М. В., Савченка С. І.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у березні 2016 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз» (далі - ТОВ «Стиль-Блюз»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний Ассістанс» (далі - ТОВ «Транспортний Ассістанс»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір-Житлобуд-2», Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Вищий адміністративний суд України, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що номер квартири АДРЕСА_1 , зазначений в акті прийому-передачі від 03 листопада 2011 року № 47-МП, змінений на № 1167; визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 10 вересня 2014 року № НИ-1243, укладений між ТОВ «Стиль-Блюз» та ТОВ «Транспортний Ассістанс»; вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_2 .
Також у березні 2016 року Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду із позовом до ТОВ «Стиль-Блюз» та ТОВ «Транспортний Ассістанс», треті особи: Вищий адміністративний суд України, ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 10 вересня 2014 року № НИ-1243, укладеного між ТОВ «Стиль-Блюз» та ТОВ «Транспортний Ассістанс».
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що номер квартири АДРЕСА_1 , зазначений в акті прийому-передачі від 03 листопада 2011 року № 47-МП, змінений на № АДРЕСА_2 .
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні позову Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовлено.
ОСОБА_1 21 грудня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позову, ухвалити в цій частині нове рішення. Визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 10 вересня 2014 року № НИ-1243, укладений між ТОВ «Стиль-Блюз» та ТОВ «Транспортний Ассістанс»; вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_2 .
ТОВ «Транспортний Ассістанс» 24 грудня 2020 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року в частині задоволення позову, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Транспортний Ассістанс», ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.
Також ТОВ «Стиль-Блюз» 22 січня 2021 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року в частині задоволення позову, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Стиль-Блюз», ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 повністю. В іншій частині оскаржувані рішення залишити без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 21 січня 2021 року та 29 січня 2021 року відкрито касаційні провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 , ТОВ «Транспортний Ассістанс», ТОВ «Стиль-Блюз».
ОСОБА_1 у лютому 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду відзив, у якому просив касаційні скарги ТОВ «Транспортний Ассістанс» та ТОВ «Стиль-Блюз» залишити без задоволення, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року в частині задоволення позовних вимог залишити без змін, в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що Верховний Суд у складі колегії суддів не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний Ассістанс», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір-Житлобуд-2», Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Вищий адміністративний суд України, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, вселення, а також за позовом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний Ассістанс», треті особи: Вищий адміністративний суд України, ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, за касаційними скаргами ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний Ассістанс» призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 17 листопада 2021 року.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                 С. О. Погрібний

                                                                                                          О. В. Ступак

                                                                                                          В. В. Яремко