Справа № 732/1061/21 	Головуючий у 1 інстанції Лиманська  М. В. 	
Провадження № 33/4823/515/21 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городнянського  районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2021 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.  
Стягнуто з неї на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. 
Судом встановлено, що 13.07.2021 року, о 18 год. 35 хв., на території Городнянської ОТГ Чернігівського району, в пункті пропуску ДКУ «Сеньківка», ОСОБА_1 слідувала на в`їзд в Україну та всупереч вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок в`їзду в Україну громадянами України» пред`явила паспорт іноземної держави, маючи паспорт громадянина України « НОМЕР_1 виданий 06.04.2018 року», а саме пред`явила документ, який має завідомо неправдиві дані про особу, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. 
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу  адміністративного правопорушення. 
В підтвердження своїх вимог зазначає, що при  перетині кордону у міжнародному пункті пропуску «Сеньківка» вона спочатку пред`явила закордонний паспорт громадянина Російської Федерації, проте перетин кордону держави України вона здійснила за паспортом громадянина України для виїзд за кордон, про що міститься відповідний запис у протоколі. 
На час складання протоколу вона не була позбавлена громадянства України. 
Посилаючись на Конституцію України, Закон України «Про громадянство України», Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та зважаючи, що перетин кордону держави України вона здійснила саме за паспортом громадянина України для виїзду за кордон, то на думку апелянта, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. 
Крім того, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення, не надано достатньо доказів на підтвердження її вини, а в протоколі не зазначено анкетні дані особи, яка його склала, а також відсутня відмітка про роз`яснення їй прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що є порушенням норм ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВСУ 18.09.2013 року №898. 
Щодо завідомо неправдивих відомостей про особу, яка перетинає державний кордон, то зі змісту протоколу взагалі незрозуміло, де саме такі відомості містяться. 
Також зазначає, що відповідно до Закону України «Про державну прикордонну службу України», Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби №407 від 05.06.2012 року, якщо у службової особи підрозділу охорони державного кордону виникли сумніви щодо дійсності або приналежності документа відповідній особі, то складається заява на здійснення поглибленої перевірки документа, також даний документ вилучається, про що складається відповідний протокол, проте, при перетині нею кордону такі документи не складались, що свідчить про те, що наданий нею паспорт не містить завідомо неправдиві дані про її особу.     
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки не повідомила, тому, враховуючи вимоги ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, апеляційний перегляд проводиться у відсутність останньої, яка про день та час розгляду справи сповіщена належним чином. 
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП  завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, зазначені вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані.
Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Згідно матеріалів справи, 13.07.2021 року  ОСОБА_1 пред`явила для перетину держаного кордону України паспорт іноземної держави, маючи паспорт громадянина України, що кваліфіковано як спроба незаконного перетину державного кордону України по документу, який має завідомо неправдиві дані про особу. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
З аналізу об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, окрім іншого, настає при перетинанні або спробі перетинання кордону особою без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Частинами 2 та 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року визначаються умови перетинання державного кордону України, згідно яких початком здійснення прикордонного контролю, зокрема, особи, є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.
Відповідно до положень ст. 7 вищенаведеного Закону паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.
Крім того, за п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного закону перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.
Разом з тим, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали  справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перетинала державний кордон України по документу, який має завідомо неправдиві дані про особу, зокрема, не наведено жодного доказу на підтвердження недійсності цього документу, який є офіційним, чи що даний документ містить ознаки фальшування, підробки чи містить недостовірні відомості про особу відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» та диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
У розумінні п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. паспортний документ - виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
ОСОБА_1 при перетинанні Державного кордону України в пункті пропуску пред`явила власний, дійсний паспорт громадянина Російської Федерації, який містив в собі усі необхідні реквізити і дані, при цьому доказів про те, що вказаний документ містив недостовірні відомості про особу в матеріалах справи відсутні. 
Встановлені при апеляційному розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Постанову Городнянського  районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 – скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. 

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.     

Суддя	С. О. Акуленко